Справа № 366/450/26
Провадження № 1-кп/366/182/26

В И Р О К
Іменем України

24 червня 2026 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання – ОСОБА_2 за участю сторін кримінального провадження: прокурора – ОСОБА_3 , обвинуваченого – ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Іванків кримінальне провадження № 12026111180000018 від 10.01.2026 року за обвинуваченням 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарни, Рівненської області, українця, громадянина України, повною загальною середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не інвалід, не одружений, утриманців не має, працює різноробочим на фермерському господарстві в с. Лютіж, раніше не судимий,  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267 -1, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

ВСТАНОВИВ:

Восени 2024 року (точних дати та часу під час досудового розслідування не встановлено) обвинувачений  ОСОБА_4 , перебуваючи на кладовищі в с. Лютіж Вишгородського району, незаконно заволодів, шляхом привласнення знайденого, паспортом громадянина України на ім`я  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із серією та номером НОМЕР_1 , видано 20.02.1996 року Московським РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Крім того, (точних дати та часу під час досудового розслідування не встановлено)  ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою:  АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою подальшого використання, підробив паспорт громадянина України на ім`я  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із серією та номером НОМЕР_1 , видано 20.02.1996 року Московським РУ ГУ МВС України в м. Києві, а саме – умисно, з метою подальшого використання, замінив фотокартку третьої сторінки паспорта на фотокартки зі своїм зображенням.
Після чого, 10 січня 2026 року, приблизно о 14 год. 34 хв.,  ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік с. Страхолісся, Вишгородського району, Київської області усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно пред`явив працівнику поліції завідомо підроблений паспорт громадянина України із серією та номером НОМЕР_1 , заповнений на ім`я  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим його використав.

Крім того, 10.01.2026 року,  ОСОБА_4 , перебуваючи на полі поблизу с. Лютіж Вишгородського району, виявив рослину роду коноплі, в порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, відокремив від стовбуру рослин конопель їх фрагменти та листя, з метою подальшого самостійного вживання, таким чином незаконно придбав та почав зберігати без мети збуту. Перемістивши рослини коноплі за місцем свого проживання, шляхом перетирання у долонях рук, подрібнив фрагменти та листя до стану придатного для вживання шляхом куріння, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб, який в подальшому помістив до поліетиленового пакету та поклав до кишені куртки, тобто продовжив зберігати без мети збуту.
В подальшому, приблизно о 12 годині,  ОСОБА_4 , маючи умисел на збір рогів диких тварин на території зони безумовного (обов`язкового) відселення, що постраждала внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, з подальшим їх переміщенням за межі зони, не маючи передбаченого законом дозволу, в обхід КПП Національної поліції, які розташовані по периметру зони відчуження, через прорив у дротяній огорожі, у пішому порядку проник до Росохівського природоохоронного науково-дослідного відділення Чорнобильського радіаційно-екологічного біосферного заповідника, де в період часу з 12 до 14:30 години, назбирав роги диких тварин виду Олень, які відносяться до продуктів побічного лісокористування.
З метою закінчення свого злочинного умислу, ОСОБА_4 попрямував у напрямку межі зони відчуження, щоб перетнути її без передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю, однак, 10.01.2026 року, приблизно о 14:30, на території зони відчуження неподалік с. Страхолісся, поблизу дротяної огорожі, був виявлений працівниками поліції, які під час огляду виявили та вилучили роги дикої тварини ОСОБА_7 та речовину рослинного походження, яка відповідно до Постанови КМУ № 770 від 06.05.2000 року, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено – канабіс, загальною масою (в перерахунку на висушену речовину) – 5,71 г., що відповідно до Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року, становить більше ніж невеликий розмір, яку ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав без мети збуту.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні:
закінченого замаху на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю іншої продукції, оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України;
у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України;
у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України;
у підроблені офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його підроблювачем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України;
у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

У судовому засіданні, після виконання вимог ст. 348 КПК України, після роз`яснення суті пред`явленого обвинувачення, обвинувачений  ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив, що у майбутньому більше такого не повториться та запевнила суд, що це було востаннє. 

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в тому числі досудову доповідь; постанову про визнання речових доказів; протокол радіаційного вимірювання, квитанцію про отримання на зберігання речових доказів.
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч. 3 ст. 349 КК України, оскільки покази  ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та ніким не оспорюються.

Так, будучи допитаними в якості обвинуваченого,  ОСОБА_4 повністю підтвердили обставини викладені в обвинувальному акті, а також зазначив наступне. Точного дати та часу він не пам`ятає, але припускає, що восени 2024 року, він був на кладовищі в с. Лютіж, разом з іншими чоловіками підробляв могило-копачем. Після того як могила була викопана, а хлопці пішли по труну, він вирішив пройтись по кладовищу, і біля однієї з могил знайшов паспорт громадянина України, який був мокрий. Він підняв паспорт, поклав до кишені, але нікому нічого не сказав. Потім приніс паспорт додому, висушив його і просто зберігав. Жодних протиправних намірів на використання паспорту на ім`я іншої людини, він не мав, до поки одного разу в розмові зі своїм знайомим прокурором на прізвисько ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 , останній не запропонував переклеїти фотокартки у паспорті та оформити на цей паспорт земельні ділянки. Після цього він ходив до нотаріуса у м. Вишгород, який оформив на нього земельну ділянку у лісі в межах с. Лютіж, площею 11 соток, яка в подальшому була перепродана. В подальшому він вирішив, використати підроблений паспорт вдруге, а саме поїхати до батьків в м. Сарни.
Крім того, ОСОБА_4 показав суду, що точної дати та часу не пам`ятає, на полі поблизу с. Лютіж, побачив рослини коноплі, які зірвав, приніс додому, перетер, скуштував шляхом паління, але йому не сподобалось, помістив до поліетиленового пакету та поклав до кишені куртки, та забув про них. 10.01.2026 року на замовлення наглядно знайомого чоловік, який працює на Куренівському ринку в м. Києві, пообіцяв назбирати роги диких тварин, для чого вирушив до зони відчуження ЧАЕС. Повертаючись додому з рогами диких тварин, неподалік села Страхолісся, але на території зони відчуження був затриманий працівниками поліції, які під час огляду виявили та вилучили роги дикої тварини та наркотичний засіб канабіс, а також паспорт, який він раніше знайшов та вклеїв у нього свою фотокартку.

Згідно досудової доповіді складеної провідним інспектором ДУ Центр пробації Вишгородський районний відділ № 1, ОСОБА_10 від 19.06.2026 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_4  з урахуванням інформації, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення відповідно до результатів оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без обмеження або позбавлення волі на певний строк, та у разі призначення покарання у виді пробаційного нагляду або звільнення від покарання з випробуванням, додатково покласти на засудженого додатковий обов`язок, зокрема: виконати заходи передбачені пробаційною програмою.

Так, згідно наданих характеристик за місцем проживання, обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, скарг на його поведінку не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не одружений, утриманців не має, раніше не судимий, проживає в с. Лютіж без реєстрації.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу.
За ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При визначені виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4  суд бере до уваги ступінь і характер скоєного злочину, відомості про його особу, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, вік, майновий та сімейний стан, а тому вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій статей у виді штрафу та пробаційного нагляду, відповідно. На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання, остаточно визначити покарання у виді пробаційного нагляду. За ч. 3 ст. 70 КК України, покарання у виді штрафу, виконувати окремо.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого на рахунок держави.
Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357, ч .1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік;

за ч. 3 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік;

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

За ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно визначити  ОСОБА_4  покарання у виді 3 (трьох) років пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України, покласти на засудженого  ОСОБА_4  до пробаційного нагляду такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 КК України, вирок в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, виконувати самостійно.

Запобіжний захід не обирався та підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлений.
Стягнути із засудженого  ОСОБА_4  на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні (висновок експерта № СЕ-19/111-26/1936-ДД від 16.01.2026 року у сумі 5348,40 гривень; висновок експерта № СЕ-19/111-26/1934-НЗПРАП від 16.01.2026 року у сумі 2674,20 гривень) на рахунки, відкриті в органах Державної казначейської служби України по коду доходів 24060300 «Інші надходження» (МФО 899998).
Речові докази: 
оптичний носій інформації для лазерних систем зчитування (DVD-R) диск, на якому наявний відеофайл з назвою «export-Lt22d.mp4», який є додатком до протоколу огляду речей та документів від 15.01.2026 року – зберігати в матеріалах кримінального провадження;
2 (два) роги оленя – знищити;
висушену подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, схожу на канабіс, поміщену до спец пакету WAR 0057823 № 6631964 – знищити;
паспорт громадянина України на ім`я  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із серією та номером НОМЕР_1 , видано 20.02.1996 року Московським РУ ГУ МВС України в м. Києві – залишити у матеріалах кримінального провадження;
завірені копії заяв про видачу паспорту на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Згідно ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя    ОСОБА_11