ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 червня 2026 року	Справа №160/36366/25	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді: Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро заяву представника ОСОБА_1 – Олійника Олега Станіславовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподіл судових витрат на судову експертизу у справі № 160/36366/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Державна податкова служба України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
УСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 02.06.2026 року надійшла заява представника ОСОБА_1 – Олійника Олега Станіславовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподіл судових витрат на судову експертизу у справі № 160/36366/25, в якій заявник просить:
постановити додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-А, м. Дніпро, 49005; ІК в ЄДРПОУ 44118658) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) витрати на судову експертизу в сумі 28 000 (двадцять вісім тисяч) гривень..
05.06.2026 року відповідачем подано до суду клопотання про залишення без розгляду заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 28 000грн. Заява обґрунтована тим, що відповідно до ч.7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наступне.
Так, згідно із пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Як передбачено частиною 2 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. (частина 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України).
Зважаючи на предмет заяви – ухвалення додаткового рішення з питань про судові витрати, суд прийшов до висновку про розгляд зазначеної заяви без повідомлення учасників справи.
Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз (пункт 3 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).
Так, за приписами частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина 3 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини 4 вказаної статті, у випадку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2026 року позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-А, м. Дніпро, 49005; ІК в ЄДРПОУ 44118658), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська пл., буд.8, ІК в ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – задоволено, ухвалено:
визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 11.08.2025 №0462522408; податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 11.08.2025 №0462552408; податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 11.08.2025 №0462512408; податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 11.08.2025 № 0462502408.
Також рішенням вирішено питання щодо розподілу судових витрат шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-А, м. Дніпро, 49005; ІК в ЄДРПОУ 44118658) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) понесені позивачем судові витрати в сумі 15 140 грн.
Частиною 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з частинами 3, 5-8 статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.
Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).
У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з розглядом справи, входить до предмета доказування у справі та покладається на сторону, яка подає таке клопотання.
Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат з проведення експертизи позивачем було надано до суду висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи № 354/01-26 від 27.01.2026 року.
Вказаний висновок містить дані, зокрема, про те, що судовий експерт не наділений повноваженнями щодо тлумачення та застосування норм права, а також надання правової оцінки діям чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. При цьому, експертом надано оцінку висновкам акта перевірки № 2935/04-36-24-08/3314809866 від 01.07.2025 року.
Також суд вказує, що доцільність проведення такої експертизи, призначеної за власної ініціативи представника позивача, враховуючи доводи позовної заяви та підстави позову, представником позивача не доведена.
Проаналізувавши складність справи, докази та підстави позову, наведені позивачем у позовній заяві, та виконання експертом робіт (наданих послуг з проведення судової економічної експертизи), суд дійшов висновку про те, що розмір заявлених позивачем витрат не проведення судової економічної експертизи не є обґрунтованим, отже судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи на суму 28000,00 грн., не підлягають відшкодуванню.
На підставі викладеного, заява представника ОСОБА_1 – Олійника Олега Станіславовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподіл судових витрат на судову експертизу у справі № 160/36366/25 не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 132, 134, 243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в ухваленні додаткового рішення за заявою представника ОСОБА_1 – Олійника Олега Станіславовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподіл судових витрат на судову експертизу у справі № 160/36366/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Державна податкова служба України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя Е.О. Юрков