Справа № 331/6331/24
Провадження № 2/331/216/2026

РІШЕННЯ
іменем України
25.05.2026 

Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Фісун Н.В., за участю секретаря Коростельової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом
ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі», Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про відшкодування збитків та моральної шкоди,-
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом в якому просила стягнути з відповідачів на її користь солідарно матеріальну шкоду у розмірі 158 762,64 грн., моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.та судові витрати.
В обґрунтування свого позову позивачка зазначала, що 18.08.2023 вона стала власником нежитлового приміщення, підвалу літ. А-4, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
31.01.2024 стався порив на металевому трубопроводі опалення між будинками АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_2 та відбулось залиття Приміщення.
Внаслідок залиття Приміщення отримало наступні пошкодження:
1)у коридорі (за технічним паспортом - приміщення № 2) загальною площею 7,5 м2: пошкодження деяких плиток підвісної стелі «АРМСТРОНГ», пошкодження стін (сліди жовтого кольору, розводи, патьоки), пошкодження деяких плиток підлоги;
2)у санвузлі (за технічним паспортом - приміщення № 3) загальною площею 1,5 м2: пошкодження забарвлення стін (сліди жовтого кольору, розводи, патьоки);
3)у кімнаті персоналу (за технічним паспортом - приміщення № 4) загальною площею 4,3 м2: пошкодження забарвлення стін (сліди жовтого кольору, розводи, патьоки);
4)у кабінеті (за технічним паспортом - приміщення № 5) загальною площею 20,9 м2: пошкодження деяких плиток підвісної стелі «АРМСТРОНГ», пошкодження забарвлення стін (сліди жовтого кольору, розводи, патьоки), пошкодження деяких плиток підлоги (пошкоджена конструкція дерев`яного коробу);
5)у кабінеті (за технічним паспортом - приміщення № 6) загальною площею 16,8 м2: пошкодження деяких плиток підвісної стелі «АРМСТРОНГ», пошкодження забарвлення стін (сліди жовтого кольору, розводи, патьоки), пошкодження деяких плиток підлоги.
Також в нежитловому приміщенні було пошкоджено електропроводку, кондиціонер, плінтуси, розетки, вимикачі.
Згідно з висновком експерта № 2-2024 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 20.02.2024 вартість відновлюваних ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття Приміщення складає 158 762 грн 64 коп.
Вказаний вище трубопровід опалення ТІ, Т2 від житлового будинку по АДРЕСА_3 до житлового будинку по АДРЕСА_3 , інвентарний номер 230317, знаходиться у господарському віданні КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (додатки 13, 14; далі - Відповідач- 1) на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від27.05.2009 № 191/6 «Про передачу зовнішніх мереж теплопостачання в господарське відання Концерну «Міські теплові мережі».
Викладене означає, що в силу приписів законодавства обов`язок з утримання в належному технічному стані зовнішніх мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання), зокрема і трубопроводу опалення, на якому стався порив, покладено на Відповідача-1. Натомість останній не вжив достатніх заходів для належного утримання цих мереж, що призвело до вищеописаного пориву на трубопроводі опалення та, як наслідок, залиття і пошкодження належного Позивачу Приміщення.
Також потрібно врахувати, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя» КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (додатки 17, 18; далі - Відповідач-2) визначено управителем багатоквартирних будинків м. Запоріжжя.
Відповідно до рішення Запорізької міської ради від 07.12.2022 № 66 (зі змінами) Відповідач-2 став повним правонаступником прав та обов`язків КП «Наше місто», у тому числі до господарського відання Відповідача-2 з 01.04.2023 перейшов житловий будинок АДРЕСА_2 .
Крім того, 12.09.2023 Позивач та Відповідач-2 уклали договір № 1552/0 про надання послуг з управління будинком та прибудинкової території . Межею балансової належності та експлуатаційної відповідальності зовнішніх мереж центрального опалення між Відповідачем-1 та Відповідачем-2 визначена зовнішня поверхня стін будівель, що затверджено рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 27.07.2004 № 284 «Про передачу зовнішніх мереж тепло-, водопостачання».
З наведеного випливає, що обов`язком саме Відповідача-2 було здійснення герметизації і гідроізоляції трубопроводів опалення на виході з Приміщення, чого зроблено не було та що також стало причиною затоплення Приміщення після пориву на вищезгаданому трубопроводі опалення.
Отже, Позивач має право на відшкодування завданої їй Відповідачами майнової шкоди (реальних збитків) у сумі 158 762,64 грн.
Залиттям Приміщення, яке сталося з вини Відповідачів, Позивачеві спричинено також значну моральну шкоду - втрати немайнового характеру. Так, Позивач власним коштом зробила капітальний ремонт Приміщення та у лютому цього року планувала відкрити там салон-студію з надання косметологічних послуг і відповідний навчальний центр, про що розповсюдила інформацію через соціальні мережі. Позивач була шокована фактом залиття щойно відремонтованого її зусиллями Приміщення та протягом тривалого часу морально страждала через пошкодження свого майна. Також Позивач перебувала у стресовому стані не тільки через наслідки залиття Приміщення, але й через фактичне приниження її честі і ділової репутації серед колег та клієнтів, позбавлення Позивача можливості самореалізації та заняття улюбленою справою. Позивач була змушена докладати додаткових зусиль для усунення наслідків залиття Приміщення, шукати гроші для відновлення його стану до залиття, переживати пов`язаний із цим дискомфорт, чим був зруйнований звичний уклад життя Позивача. Зазначене не могло не відобразитись на характері та обсязі душевних страждань, яких зазнала Позивач.
Враховуючи глибину душевних страждань Позивача, пов`язаних із пошкодженням Приміщення, тяжкість вимушених змін у її житті (неможливість користування належним Позивачу Приміщенням за запланованим нею призначенням), значний час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану Приміщення та абсолютну вину Відповідачів у заподіяній Позивачеві шкоді, вважає розумним, виваженим та справедливим визначити розмір одноразового відшкодування моральної шкоди у 50 000 грн.
Прохає суд стягнути солідарно з КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» та КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ на користь ОСОБА_1 158 762,64 гривень як відшкодування збитків та 50 000 гривень як грошове відшкодування моральної шкоди. Стягнути солідарно з Відповідачів на користь Позивача всі судові витрати, які остання понесла у зв`язку з розглядом справи.
Ухвалою суду від 22.10.2024 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.
08.11.2024 року від представника КП «Запоріжремсервіс» надійшов відзив, в якому вказав, що розглянувши позовні вимоги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши надані Позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради вважає, що позовна заява в частині стягнення з КП «Запоріжремсервіс» не підлягає задоволенню.
Відповідно до Статуту підприємства метою діяльності є здійснення відповідно до вимог чинного законодавства функцій управління та утримання в господарському віданні, переданих йому за договором з власником житлових будинків, споруд та іншого майна; забезпечення належного рівня житлово-комунального обслуговування населення, створення відповідних умов проживання; забезпечення безперебійної роботи технічного обладнання житлових будинків; забезпечення дотримання квартиронаймачами, власниками приватизованих квартир, орендарями та власниками нежилих приміщень обов`язків, передбачених відповідними договорами.
З вимогами викладеними у позовній заяві Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» не згодне в повному об`ємі з огляду на наступне.
Стосовно залиття нежитлового приміщення № 43 кори. П в буд. АДРЕСА_2 зазначають, що Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 520 від 01.09.2017 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя» Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради визначено управителем багатоквартирних будинків м. Запоріжжя.
Відповідно до рішення Запорізької міської ради від 07.12.2022 № 66 зі змінами КП «Запоріжремсервіс» стало повним правонаступником прав та обов`язків КП «Наше місто», у тому числі до господарського відання КП «Запоріжремсервіс» з 01.04.2023 перейшов житловий будинок АДРЕСА_2 .
Актом залиття було встановлено, що Металеві транзитні трубопроводи (подаючий та зворотній) зовнішньої мережі центральною опалення 057, то перебувають на балансі Олександрівської ФК «МТМ», проходять між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 .
31.01.2024о 07:22 год. до Контакт центру 15-80 від гр. ОСОБА_1 надійшло аварійне звернення №1161524 щодо пориву на зовнішніх мережах центрального опалення.
31.01.2024о 07:50 год. працівниками муніципальної аварійної служби КП «Запоріжремсервіс» при обстежені було виявлено порив центрального опалення, подачу опалення та будинок перекрито; звернення передано на ВП з УЖБГ та СЖЗ ВП №3 КП «Запоріжремсервіс». При сумісному обстеженні працівниками виробничого підрозділу №3 КП«Запоріжремсервіс» та Олександрівської ФК «МТМ» було виявлено порив на металевому транзитному трубопроводі діаметром 57 зовнішньої мережі центрального опалення між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , який перебуває на балансі Олександрівської ФК «МТМ»
31.01.2024 о 23:12 год. працівниками Олександрівської ФК «МТМ» аварійну ситуацію було усунуто, шляхом заміни ділянки металевого трубопроводів центрального опалення О 57 подачу теплоносія на будинок відновлено.
При обстеженні подаючого та зворотнього внутрішньо будинкових трубопроводів центрального опалення О 76 аварійних витоків та протікань не виявлено.
Межею балансової належності та експлуатаційної відповідальності зовнішніх мереж центрального опалення між балансоутримувачем та Концерном «Міські теплові мережі» визначена зовнішня поверхня стін будівель. Нежитлове приміщення №43 розташовано в підвальному приміщені будинку АДРЕСА_5 . Зі слів власника, ремонт приміщення виконувався декілька років тому.
Межею балансової належності та експлуатаційної відповідальності зовнішніх мереж центрального опалення між балансом утримувачем та Концерном «Міські теплові мережі» визначена зовнішня поверхня стін будівель, що затверджено рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 284 від 27.07.2004р. «Про передачу зовнішніх мереж тепло водопостачання». Отже, залиття нежитлового приміщення №43 житлового будинку АДРЕСА_5 відбулося 31.01.2024 внаслідок пориву на металевому гранітному трубопроводі 057 зовнішньої мережі центрального опалення між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , який перебуває на балансі Олександрійської ФК «МТМ».
В позовній заяві вказано, що обов`язком Відповідача 2 було здійснення герметизації і гідроізоляції трубопроводів опалення на виході з приміщення, що стало причиною затоплення. Зазначає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, позовні вимоги до КП «Запоріжремсервіс» є безпідставними.
Стосовно моральної шкоди зазначають, враховуючи вищевказане та факт того, що душевні страждання Позивача не були пов`язані з діями чи бездіяльністю КП «Запоріжремсервіс», вважають, що стягнення моральної школи у розмірі 50 000 гри. відносно КП «Запоріжремсервіс» не є правомірними.
Стосовно витрат пов`язаних з професійною правничою допомогою Відповідач вважає, що розмір заявлених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумності їхнього розміру та є необгрунтованим. Враховуючи вищевикладене вважають, що КП «Запоріжремсервіс» не має обов`язку відповідати за даним позовом. Обов`язок відповідати за позовом повинно бути покладено на Концерн «Міські теплові мережі», а отже, КП «Запоріжремсервіс» є неналежним відповідачем. Прохають суд відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до КП «Запоріжремсервіс» у повному обсязі./а.с.159-163 Т.1/.
13.11.2024 року від Концерну «Міські теплові мережі» надійшов відзив, в якому вказав, що Концерн «МТМ» не погоджується з позовною заявою ОСОБА_1 в частині солідарного стягнення з Відповідача-1 збитків та моральної шкоди у сумі 202 762,64грн., вважає її необґрунтованою, безпідставною, такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
31.01.2024 відбувся порив трубопроводу опалення Т1, Т2 від житлового будинку по АДРЕСА_5 до житлового будинку по АДРЕСА_4 . Зазначений трубопровід централізованого опалення знаходиться у господарському віданні Концерну «МТМ», інвентарний №230317 (підстава – рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 27.05.2009 №191/6 «Про передачу зовнішніх мереж теплопостачання в господарське відання Концерну «Міські теплові мережі»).
31.01.2024 спеціалістами філії Концерну «МТМ» Олександрівського району аварійну ситуацію було усунено шляхом повної заміни ділянки трубопроводу довжиною 28 м (Наряд-замовлення, Відомість витрат матеріалів та Відомість дефектів додаються).
При обстеженні 31.01.2024 нежитлового підвального приміщення №43, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , старшим майстром ДТТЕТЕ філії Концерну «МТМ» Олександрівського району Кравчуком І.В. було встановлено, що через це приміщення проходять трубопроводи опалення, які не знаходяться на балансі Концерну «МТМ». На виході з будівлі трубопроводів опалення відсутня герметизація та гідроізоляція, що призвело до затоплення зазначеного нежитлового приміщення. Зазначене зафіксовано складеним у присутності ОСОБА_1 . Актом обстеження системи теплоспоживання та ГВП від 31.01.2024 №б/н.
Відповідно до пункту 18.29 ДБН В.2.5-39:2008 «Зовнішні мережі та споруди теплові мережі» вводи теплових мереж у будівлі слід улаштовувати герметичними. Згідно з пунктами 2, 4 розділу VIII Правил підготовки теплових господарств до опалювального сезону, затверджених спільним Наказом Міністерства палива та енергетики України та Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 10.12.2009 №620/378, заходи, необхідні для підготовки внутрішньобудинкових систем централізованого опалення, вентиляції та ГВП до експлуатації в наступному опалювальному періоді повинні передбачати, зокрема, перевірку та відновлення (за необхідності) герметизації інженерних вводів. Враховуючи вимоги чинного законодавства (пункт 14 частини першої статті 1, пункт 1 частини першої статті 5, пункти 1, 4 частини четвертої статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункт 9 Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №712, пункти 1, 6, 7 Обов`язкового переліку робіт (послуг), затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України) від 27.07.2018 №190, підпункт 2.8.2 пункту 2.8 розділу 2, підпункт 4.1.1, 4.1.10 пункту 4.1 розділу 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, пункт 2.1.6 глави 2.1 розділу 2 Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства від 10.08.2004 №150), саме Комунальне підприємство__ «Запоріжремсервіс» як виконавець послуги з управління багатоквартирним житловим будинком АДРЕСА_5 було зобов`язане забезпечити належне утримання та ремонту (у тому числі відновлення герметизації та гідроізоляції, за необхідності) інженерного вводу теплових мереж до внутрішньобудинкової системи теплопостачання,та несе відповідальність за заподіяння шкоди нежитловому приміщенню ОСОБА_1 . Висновки Позивача стосовно завдання Концерном «МТМ» шкоди його майну є нічим не підтвердженим припущенням. Принагідно наголошують, що незалежне експертне дослідження причин пошкодження нежитлового приміщення ОСОБА_1 , що сталося 31.01.2024, не проводилося. Позивачем не надано належних та достовірних доказів протиправності дій Відповідача-1, наявності безпосереднього причинного зв`язку між діями Концерну «МТМ» та пошкодженням приміщення ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Факт завдання шкоди саме Концерном «МТМ» Позивачем не доведено.
У зв`язку з ненаданням Позивачем належних, достатніх та достовірних доказів порушення його прав з боку Відповідача-1, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з Концерну «МТМ» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у сумі 50 000, грн. відсутні. Прохають суд Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі./а.с.172-173 Т.1/.
Ухвалою суду 29.01.2025 року по справі призначено судово будівельну-технічну експертизу та провадження по справі зупинено.
Ухвалою суду 27.08.2025 року поновлено провадження у справі.
Ухвалою суду 04.11.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.
Представник позивача адвокат Малишев О.В. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, прохав суд задовольнити у повному обсязі.
Представник КП «Запоріжремсервіс» заперечував проти задоволення позовних вимог, прохав суд відмовити у задоволенні повністю з підстав вказаних у відзиву.
Представник Концерну «Міські теплові мережі» заперечував проти задоволення позовних вимог, прохав суд відмовити у задоволенні повністю з підстав вказаних у відзиву.
Суд, заслухавши сторони по справі, експерта, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами та заперечення прийшов до наступних висновків. 
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення, підвалу літ. А-4, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що не оспорюється сторонами (ст. 82 ч. 1 ЦПК України)./а.с.19-33/.
31.01.2024 стався порив на металевому трубопроводі опалення між будинками АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_2 та відбулось залиття Приміщення №43.
31.01.2024 комісією КП «Запоріжремсервіс» було проведено обстеження нежитлового приміщення №43 в присутності власника ОСОБА_2 на предмет залиття та складено відповідний акт від 31.01.2024р. (а.с.39).
За результатами обстеження квартири встановлено, що внаслідок залиття Приміщення отримало наступні пошкодження:
1)у коридорі (за технічним паспортом - приміщення № 2) загальною площею 7,5 м2: пошкодження деяких плиток підвісної стелі «АРМСТРОНГ», пошкодження стін (сліди жовтого кольору, розводи, патьоки), пошкодження деяких плиток підлоги;
2) у санвузлі (за технічним паспортом - приміщення № 3) загальною площею 1,5 м2: пошкодження забарвлення стін (сліди жовтого кольору, розводи, патьоки);
3)у кімнаті персоналу (за технічним паспортом - приміщення № 4) загальною площею 4,3 м2: пошкодження забарвлення стін (сліди жовтого кольору, розводи, патьоки);
4)у кабінеті (за технічним паспортом - приміщення № 5) загальною площею 20,9 м2: пошкодження деяких плиток підвісної стелі «АРМСТРОНГ», пошкодження забарвлення стін (сліди жовтого кольору, розводи, патьоки), пошкодження деяких плиток підлоги (пошкоджена конструкція дерев`яного коробу);
5)у кабінеті (за технічним паспортом - приміщення № 6) загальною площею 16,8 м2: пошкодження деяких плиток підвісної стелі «АРМСТРОНГ», пошкодження забарвлення стін (сліди жовтого кольору, розводи, патьоки), пошкодження деяких плиток підлоги.
Також в нежитловому приміщенні було пошкоджено електропроводку, кондиціонер, плінтуси, розетки, вимикачі.
Висновки та рекомендації: Залиття нежитлового приміщення №43 житлового будинку АДРЕСА_5 відбулося 31.01.2024 внаслідок пориву на металевому трубопроводі діаметром 57 зовнішньої мережі центрального опалення між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , який перебуває на балансі Олександрівської ФК « МТМ. Дана подія зареєстрована до журналу єдиного обліку відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за №1447 від 31.01.2024 року./а.с.40-48/.
31.01.2024 спеціалістами філії Концерну «МТМ» Олександрівського району аварійну ситуацію було усунено шляхом повної заміни ділянки трубопроводу довжиною 28 м /а.с.176-178/.
При обстеженні 31.01.2024 нежитлового підвального приміщення №43, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , старшим майстром ДТТЕТЕ філії Концерну «МТМ» Олександрівського району Кравчуком І.В. було встановлено, що через це приміщення проходять трубопроводи опалення, які не знаходяться на балансі Концерну «МТМ». На виході з будівлі трубопроводів опалення відсутня герметизація та гідроізоляція, що призвело до затоплення зазначеного нежитлового приміщення. Зазначене зафіксовано складеним у присутності ОСОБА_1 . Актом обстеження системи теплоспоживання та ГВП від 31.01.2024 №б/н.
/а.с.175/.
Згідно з висновком експерта № 2-2024 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 20.02.2024 вартість відновлюваних ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття Приміщення складає 158 762 грн 64 коп./а.с.49-105/.
На адвокатський запит № 108-2 від 10.05.2024 року КП «Запоріжремсервіс» надало інформацію, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя» КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ визначено управителем багатоквартирних будинків м. Запоріжжя.
Відповідно до рішення Запорізької міської ради від 07.12.2022 № 66 (зі змінами) Відповідач-2 став повним правонаступником прав та обов`язків КП «Наше місто», у тому числі до господарського відання Відповідача-2 з 01.04.2023 перейшов житловий будинок АДРЕСА_2 
Межею балансової належності та експлуатаційної відповідальності зовнішніх мереж центрального опалення між Відповідачем-1 та Відповідачем-2 (далі Відповідач-1 та Відповідач-2 разом - Відповідачі) визначена зовнішня поверхня стін будівель, що затверджено рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 27.07.2004 № 284 «Про передачу зовнішніх мереж тепло-, водопостачання» /а.с.112,116-117/.
12.09.2023 Позивач та Відповідач-2 уклали договір № 1552/0 про надання послуг з управління будинком та прибудинкової території (додаток 21), за п. 1.1, 1.4, 3.4 якого управитель (Відповідач-2) зобов`язався надавати співвласнику (Позивачу) послугу з управління будинком та прибудинкової території; послуга з управління включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем; управитель зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і цього договору, своєчасно проводити підготовку будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період. Споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на своєчасне отримання житлово-комунальних послуг належної якості згідно із законодавством; співвласник має право одержувати від управителя своєчасно та належної якості послугу з управління згідно із законодавством та умовами договору управління (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», абз. 2 п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, абз. 2 п. 40 Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 712)/а.с.113-116/.
29 квітня 2024 року Концерну «Міські теплові мережі» направлено ОСОБА_1 претензію про відшкодування збитків/а.с.121-123/.
07.08.2024 КП «Запоржремсервіс» направлено ОСОБА_1 претензію про відшкодування збитків/а.с.125-128/.
01.07.2024 року від Концерну « Міські теплові мережі» надійшла позивачу відповідь, щодо розгляду претензії, відповідно зазначивши, що забезпечення належного утримання та ремонту (відновлення герметизації та гідроізоляції за необхідності) інженерного вводу теплових мереж до внутрішньобудинкової системи теплопостачання є обов`язком виконання послуг управління багатоквартирним житловим будинком АДРЕСА_2 . Відшкодування збитків , завданих залиттям належного ОСОБА_2 нежитлового приміщення №43 має відбуватися КП «Запоріжремсервіс»/а.с.129-130/.
28.08.2024 року від КП «Запоріжремсервіс» надійшла позивачу відповідь, щодо розгляду претензії, відповідно, вважають, що претензійні вимоги до КП «Запоріжремасервіс» є необгрунтованими та передчасними оскільки балансоутримувачем транзитного трубопроводу зовнішньої мережі опалення між будинками АДРЕСА_6 /а..с.131-132/.
13 лютого 2024 року укладений договір №2-2024 про проведення будівельно-технічного дослідження/а.с.133/.
Згідно із актом приймання – передачі виконаних робіт від 20.02.2024 року, Виконавець ФОП ОСОБА_3 провів роботи з проведення будівельно-технічного дослідження залиття нежитлового приміщення підвального поверху за адресою АДРЕСА_7 згідно Договору №2-2024 від 13.02.2024 загальна вартість послуг складає 11000,00 грн. /а.с.135-138/.
Відповідно до висновку експерта від 15.08.2025 року за результатами судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що у зв`язку з тим, що моменту залиття приміщення підвалу 43 за адресою АДРЕСА_5 , що сталася 31.01.2024 року до моменту проведення огляду експертом 06.08.2025 року минув значний проміжок часу ,визначити технічну причину залиття зазначеного приміщення , станом на проведення дослідження, експерту не є за можливе. Проте з урахуванням умов наведених в дослідницькій частині цього висновку експерта, враховуючи усі надані на дослідження документи , фото та відеоматеріали, можливо припустити , що ймовірною причиною залиття приміщення є порив на металевому транзитному трубопроводі 57 зовнішньої мережі центрального опалення між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 та відсутність герметизації та гідроізоляції на виході з будівлі трубопроводів опалення.
У висновку експерта зазначено:
- «Відповідно до розділу 7 Правил підготовки теплових господарств до опалювального сезону……зазначені заходи повинні передбачати …відновлення теплової ізоляції…»
- «Відповідно до розділу 6 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж …6.3.57.На вводах трубопроводів теплових мереж в будівлі для забезпечення їх герметизації встановлюються пристрої футляри , що перешкоджають проникнення води та газу у будівлю…»
- «Технічне оснащення житлового будинку:електропостачання, газопостачання холодне постачання,центральне опалення, каналізація. Металеві транзитні трубопроводи зовнішньої мережі центрального опалення діаметром 57 , що перебуваються на балансі Олександрівської ФК «МТМ» проходять між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 ..» 
- «Відповідно до наданих на дослідження актів загальних оглядів будівлі від 28.04.2023та 03.04.2024 герметизація вводів знаходилась у задовільному стані. З огляду на викладене, можливе припустити наступне:Відповідно до актів від 31.04.2024, складених представниками КП «Запоржремсервіс»: Залиття нежитлового приміщення №43 житлового будинку АДРЕСА_5 відбулося 31.01.2024 року внаслідок пориву на металевому транзитному трубопроводі діаметру 57 зовнішньої мережі центрального опалення між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 , який перебуває на балансі Олександрівської ФК «МТМ». /а.с.21-50 Т.2/.
Експерт Чайка Т. у судовому засіданні пояснила, що експерту на дослідження сторонами не надано акти гідравлічного випробування на герметичність опалення або протоколів випробувань на герметичність мережі опалення житлового будинку та технічної документації зі схемами влаштування внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку. Якби була в наявності документація, то можна дослідити як проходить трубопровід. На момент огляду вона вже бачила відремонтовані труби, станом на момент пориву під час дослідження фото та відеофікасації було зафіксовано труби без теплоізоляції. На питання учасника процесу відповіла, якщо герметизація та гідроізоляції на виході з будівлі трубопроводів опалення була присутня, то порив був би відсутній.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Частиною 2 статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦПК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року за реєстр. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Відтак, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна одночасна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення.
Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Відповідно до презумпції вини особи, яка завдала шкоди (стаття 1166 ЦК України), не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини. Позивач доводить наявність шкоди, її розмір, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та спричиненою шкодою. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Зазначений висновок у такій категорії справ підтримано у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 711/7670/16-ц, провадження № 61-23957св18, від 02 грудня 2020 року у справі № 754/16146/17, провадження № 61-6012св20.
Відповідно до частини 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, та за принципом змагальності сторін доводяться особою, яка звертається із відповідними вимогами.
Щодо заперечень відповідачів , що вони є неналежними відповідачами у справі , суд зазначає наступне.
Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).
В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом частин 1, 3 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Для розгляду цивільного спору з питань відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття має значення встановлення його причини, в тому числі місця аварії - місця пошкодження, виходу з ладу систем тепло- та/або гарячого, холодного водопостачання/водовідведення, що впливає на розмежування відповідальності виробника, виконавця та споживача житлово-комунальної послуги. Правовідносини між ними, що виникають у процесі надання та споживання послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 8 Закону № 2189-VIII передбачено обов`язок виконавця готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.
Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).
Крім того, у Законі № 2189-VIII наведено визначення термінів, які у ньому вживаються.
Зокрема, виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.
Внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.
Управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Пунктом 13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року № 869 (тут і надалі по тексту в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що витрати з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення і зливової каналізації та з ліквідації аварій у внутрішньоквартирних мережах визначаються за кожною інженерною системою окремо.
З урахуванням викладеного обов`язок утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання (від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або у разі її відсутності трійника (врізки) включно, що розташований у квартирі споживача) та відшкодування шкоди, завданої внаслідок її несправності (пошкодження) покладено саме на управителя.
Наведені висновки, узгоджуються з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 753/12518/16-ц та від 11 березня 2021 року у справі № 488/4653/18.
Так, в якості відповідачів, тобто осіб, які, як на думку позивача, є заподіювачами шкоди, позивачем до участі в справі залучено КП «Запоріжремсервіс» та Концерн «МТМ».
Відповідачі, кожен в окремості, заперечують той факт, що залиття Приміщення ОСОБА_1 сталося з їх вини.
Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя» КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ визначено управителем багатоквартирних будинків м. Запоріжжя.
Відповідно до рішення Запорізької міської ради від 07.12.2022 № 66 (зі змінами) КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ став повним правонаступником прав та обов`язків КП «Наше місто», у тому числі до господарського відання Відповідача-2 з 01.04.2023 перейшов житловий будинок АДРЕСА_2 /а.с.112/.
Отже, КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЗАПОРІЖРЕМСЕРВІС» ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ є управителем вищевказаного будинку і надає послуги відповідно до договору № 1853/о (а.с. 113).
До цих послуг відповідно до п.1.4 Договору віднесено: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем( крім обслуговування внутрішньо будинкових систем , що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем ), утримання ліфтів, тощо; купівля електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Правилами управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, , затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.02.2009 року № 13 передбачено, що при передачі об`єкта в управління попередній балансоутримувач чи особа, що здійснювала управління будинком, надає замовнику, а замовник передає особі, що буде здійснювати управління будинком, оригінали або належним чином завірені копії документів.
На виконання ухвали суду Концерн « Міські теплові мережі» долучив до матеріалів справи для виконання експертизи акт та паспорт готовності до роботи в опалювальний період 2023-2024р.р. житлового будинку АДРЕСА_5 (а.с.241-242).
Акт та паспорт свідчать про те, що по будинок АДРЕСА_5 був частково готовий до опалювального періоду в 2023-2024 р. р. та були перевірені мережі центрального опалення, та наявний висновок, що на підставі наведених даних комісія вважає, що будинок підготовлений не в повному обсязі до експлуатації в зимових умовах. Особливі зауваження: частково відсутня теплоізоляція на трубопроводі центрального опалення.

На виконання ухвали суду КП«Запоріжремсервіс» долучив до матеріалів справи акти загального огляду АДРЕСА_5 (а.с.245-252).
Суд звертає увагу, що ухвала суду не виконана у повному обсязі, експерту не надано: акти гідравлічного випробування на герметичність опалення або протоколів випробувань на герметичність мережі опалення житлового будинку та технічної документації зі схемами влаштування внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку.
Розділом 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76 визначено, що технічне обслуговування жилих будинків – це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.
Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків. Система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів.
Планові огляди житлових будинків розподіляються на загальні та профілактичні.
Загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період.
Загальний огляд проводиться з періодичністю два рази на рік – навесні та восени (весняний та осінній) огляди та здійснюється комісією, до складу якої входять відповідні спеціалісти виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та представники громадських організацій, правління ЖБК та ОСББ. У разі необхідності до складу комісій можуть включатися спеціалісти – експерти проектних інститутів та спеціалізованих організацій.
Відповідно до наведеного, в 2023 році КП «Запоріжремсервіс» разом з представниками Концерну «МТМ», Департаменту житлово-комунального господарства ЗМР, інспекції Держенеронагляду в Запорізькій області, провели огляд будинку АДРЕСА_5 для визначення його готовності до експлуатації в зимових умовах і встановили, що будинок підготовлений не в повному обсязі до експлуатації в зимових умовах в 2023-2024р.р., що підтверджується підписаним Паспортом готовності до роботи в опалювальний період . Особливі зауваження: частково відсутня теплоізоляція на трубопроводі центрального опалення.
За своїм характером ситуація, яка наведена в позові, є аварійною ситуацією, яка була усунена Концерном «МТМ» вчасно та відповідно до заявки.
Судом встановлено, що позивачем не доведено той факт, що саме діяння КП «Запоріжремсервіс» підпадають під вимоги чинного законодавства, які є необхідними для покладення на нього відповідальності. Не встановлено також причинно-наслідкового зв`язку між протиправним діянням та заподіянням збитків.
Судом встановлено, що 31.01.2024 стався порив на металевому на  Металевому транзитному трубопроводі зовнішньої мережі центрального опалення діаметром 57 , що перебуваються на балансі Олександрівської ФК «МТМ», які проходять між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 .
На підставі викладеного, суд вважає у цій справі, КП «Запоріжремсервіс» є неналежним відповідачем 
Стосовно відповідача – Концерну «МТМ» суд встановив .
Відповідно до статті 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» управителем є особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору
Згідно із ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлова послуга-послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно – технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо.
Комунальні послуги – послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до частин другої, четвертої, шостої статті 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
Згідно з частиною першою статті 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Згідно зі статтею 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.
Статтею 29 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.
Відповідно до частини другої статті 24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.
Рішенням виконавчого комітет Запорізької міської ради від 29 січня 2009 року Концерн «МТМ» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа – сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.
Центральне опалення – послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень.
Центральне гаряче водопостачання – послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання.
Отже, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 саме Концерн «МТМ», як виконавець комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в будинках повинен забезпечувати споживачів постачанням теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску, утримувати теплове обладнання будинку в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт, не допускати витоку теплоносія, здійснювати перерахунок у разі зниження кількісних та якісних показників послуг з централізованого опалення, та гарячого водопостачання, відхилення від затверджених норм та нормативів.
31.01.2024 о 23:12 год. працівниками Олександрівської ФК «МТМ» аварійну ситуацію було усунено, шляхом заміни ділянки металевого трубопроводів центрального опалення О 57 подачу теплоносія на будинок відновлено. При обстеженні подаючого та зворотнього внутрішиьобудинкових трубопроводів центрального опалення О 76 аварійних витоків та протікань не виявлено.
Межею балансової належності та експлуатаційної відповідальності зовнішніх мереж центрального опалення між балансоутримувачем та Концерном «Міські теплові мережі» визначена зовнішня поверхня стін будівель.
Межею балансової належності та експлуатаційної відповідальності зовнішніх мереж центрального опалення між балансом гримувачем та Концерном «Міські теплові мережі» визначена зовнішня поверхня стін будівель, що затверджено рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 284 від 27.07.2004р. «Про передачу зовнішніх мереж тепло водопостачання». Отже, залиття нежитлового приміщення №43 житлового будинку АДРЕСА_5 відбулося 31.01.2024 внаслідок пориву на металевому гранітному трубопроводі 057 зовнішньої мережі центрального опалення між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , який перебуває на балансі Олександрійської ФК «МТМ»./а.с.179/.
Суду не надано доказів того, що між Концерном « МТМ» та КП « Запоріжремсервіс» було укладено Договір на обслуговування транзитних систем теплопостачання, гарячого водопостачання.
Постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630 затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі по тексту Правила) та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
У п. п. 10 п. 29 Правил зазначено, що споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяно їй його життю и здоров`ю внаслідок неналежного надання або не надання послуг. 
Відповідно до п. 43 ТИПОВИЙ ІНДИВІДУАЛЬНИЙ ДОГОВІР ( Концерн «МТМ»» 
про надання послуги з постачання теплової енергії вказано:
Виконавець зобов`язаний:
1) забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість послуги згідно із законодавством та умовами цього договору, зокрема шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів;
2) забезпечити надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору;
3) без додаткової оплати надавати споживачу в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціну/тариф, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання послуги, її споживчі властивості, а також іншу інформацію, передбачену законодавством;
4) своєчасно проводити підготовку об`єктів, що забезпечують надання послуги та перебувають у його власності (користуванні), до експлуатації в осінньо-зимовий період;

Отже врахувавши обставини, за яких сталося залиття нежитлового приміщення,а саме причиною залиття приміщення є порив на металевому транзитному трубопроводі діаметром 57 зовнішньої мережі центрального опалення між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 та відсутність герметизації та гідроізоляції на виході з будівлі трубопроводів опалення, суд дійшов висновку, що саме Концерн «МТМ» несе відповідальність за належний технічний стан транзитних мереж, а тому шкода, заподіяна майну позивача, має відшкодована Концерн «Міські теплові мережі».
Основною причиною потрапляння теплоносія води в підвал (приміщення позивача) будівлі є неналежний стан герметизації інженерного вводу трубопроводу у будівлю.
Тому, безпідставними є доводи заявника про відсутність їхньої вини, оскільки на виконавця суб`єкта господарювання (в даному випадку Концерн « МТМ»), покладається обов`язок утримувати їх в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт з метою запобігання подібних аварій.
Стороною відповідача Концерну «МТМ» не було надано суду доказів, наявність яких при їх дослідженні, як окремо, так і у сукупності, спростовувала би наведені встановлені в суді обставини щодо причин залиття приміщення позивача.
При вищевикладених обставинах, суд дійшов висновку, що саме діяння Концерну «МТМ» підпадають під вимоги чинного законодавства, які є необхідними для покладення на нього відповідальності, а також наявний причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням та заподіянням збитків.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Матеріали справи не містять доказів того, що залиття приміщення позивача сталося саме з вини КП «Запоріжремсервіс», як управителя будинку.
Щодо розміру завданого Позивачу матеріальної шкоди у розмірі 158 762,64 грн., суд зазначає наступне.
За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
На підтвердження матеріальної шкоди внаслідок залиття приміщення позивачем разом із позовною заявою було надано висновок експерта№ 2-2024 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 20.02.2024 вартість відновлюваних ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття Приміщення складає 158 762 грн 64 коп.
Висновок експерта № 2-2024  , складений відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст.ст.384,385 КК України.
Таким чином, належним та допустимим доказом розміру заподіяних позивачу внаслідок залиття приміщення позивача збитків є саме Висновок експерта 2-2024  від 20.04.2024, згідно із яким розмір матеріальної шкоди становить –158 762 грн 64 коп. 
Клопотань про призначення та проведення додаткової або повторної судової будівельно-технічного експертизи від учасників справи не надходило.
Позивачем надано письмовий доказ на підтвердження розміру майнової шкоди, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Тож, відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті приміщення позивача, інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди до суду не надав, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.
Отже, що позивачем доведено належними доказами протиправність діянь відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і діями відповідача, а також розмір заподіяної матеріальної шкоди.
Також Згідно із актом приймання – передачі виконаних робіт від 20.02.2024 року, Виконавець ФОП ОСОБА_3 провів роботи з проведення будівельно-технічного дослідження залиття нежитлового приміщення підвального поверху за адресою АДРЕСА_7 згідно Договору №2-2024 від 13.02.2024 загальна вартість послуг складає 11000,00 грн. /а.с.135-138/, які також підлягають стягненню з відповідача.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, яку позивач оцінює у 50 000,00 грн., суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Як вбачається з п.1) ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
З урахуванням приписів ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичний особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, зокрема, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазнавшим моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму.
Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 цієї постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.
Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.
Відповідно до абзацу 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007).
Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.
При визначенні розміру моральної шкоди, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.
Суд, аналізуючи спірну ситуацію, дійшов висновку, що сам по собі факт залиття приміщення через недбале ставлення робітників Концерну «МТМ» до своїх службових обов`язків є психотравмуючим фактором для власника приміщення, якому в такому разі слід спрямувати додаткові зусилля на відновлення стану свого приміщення, відстоювання своїх прав, зокрема, в суді.
У цій справі, зокрема, позивач докладав багато зусиль для попереднього з`ясування особи, яка має відповідати за спричинені їй збитки, оскільки і КП «Запоріжремсервіс» і Концерн «МТМ» заперечували свою провину за негативні для позивача наслідки, перекладаючи відповідальність один на одного.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, які призвели до залиття приміщення позивача, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 10 000,00 грн.
Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків.
Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Згідно із ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
За положеннями пункту 4 частини першої статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
То ж домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату гонорару адвокату, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20 (провадження № 61-9789св21).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, а також з урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціну позову та (або) значенням справи для сторони.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2022 року у справі № 706/199/22 (провадження № 61-9325ск22).
З матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Малишев О.В. на підставі договору № 108/1 від 31.01.2024 про надання правової допомоги/а.с.139-140/.
В обґрунтування витрат на правову допомогу, позивач долучив акт –розрахунок відповідно до якого адвокат Малишев О.В. надав клієнту ОСОБА_1 наступну правову допомогу: підготовка та ведення справи у суді першої інстанції на загальну суму 45000,00 грн . На підтвердження оплати понесених витрат стороною позивачанаданоквитанцію№69 від 07.04.2026 на суму 45000,00 грн.
Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу під час розгляду цієї справи суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог, рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи заперечення представника відповідача проти розміру витрат на правову допомогу та їх обсягу сплачених відповідачем , доходить висновку про доцільність відшкодування позивачу таких витрат у розмірі 25 000,00 грн. Стягнення витрат на правову допомогу в такому розмірі забезпечуватиме баланс рівноваги між інтересами сторін у справі, відповідатиме принципу розумності та співмірності, визначеного як одним з основних критеріїв стягнення таких витрат.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, якою визначено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, вважає, що з Концерну « МТМ» на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1587,70 грн.
Витрати, пов`язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи та підготовкою висновку експерта № 2-2024 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 20.02.2024, – 11 000 грн; витрати, пов`язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи та підготовкою висновку експерта від 15.08.2025 № СЕ-19/108-25/11319-БТ, – 21 393,60 грн .слід стягнути з відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України,суд,- 
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі», Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про відшкодування збитків та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з Концерну «Міські теплові мережі» на користь  ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 158 762,64 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 гривень 00 копійок.

Стягнути з Концерну «Міські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати пов`язані із розглядом справи у вигляді:
-судового збору у розмірі 1587,70 грн.
-витрати пов`язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи від 20.02.2024 у розмірі 11 000 грн .
-витрати, пов`язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи та підготовкою висновку експерта від 15.08.2025 № СЕ-19/108-25/11319-БТ у розмірі 21 393,60 грн .
-витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00грн.

Разом стягнути судових витрат у розмірі 58 981,30 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
Позивачка ОСОБА_4 ( адреса АДРЕСА_8 РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (адреса б-р Героїв Полку «Азов», буд. 137, м. Запоріжжя, 69091 ЄДРПОУ 32121458 ).
Повний текст рішення складено 25.05.2025 року.

Суддя Н.В.Фісун