Справа № 163/672/25
Провадження № 3/163/368/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року       місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.
з участю представника Волинської митниці Кунєвої З.Ю.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0054/UA205000/2025 про притягнення до відповідальності за ст.485 МК України 
ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Сантрейд Авто» (код ЄДРПОУ - 44639169), РНОКПП НОМЕР_1 , 
в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , як директор ТОВ «Сантрейд Авто» (код ЄДРПОУ - 44639169), під час митного оформлення товару «вантажний автомобіль…» вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 43 447,43 гривень шляхом подання митному органу сертифікату з перевезення товару EUR.1: PL/MF/AS 045551, який є підроблений та став підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого в митній декларації типу ІМ40ДЕ: №23UA205170011873U7, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.485 МК України. 

ОСОБА_1 на розгляд справи в суд не з`явилась, електронною поштою надіслала клопотання про відкладення розгляду справи. У клопотанні зазначила, що немає об`єктивної можливості прибути до суду особисто, а також перебуває на стадії залучення адвоката. 
Вирішуючи зазначене клопотання суд враховує, що про призначений судовий розгляд на 28.05.2026 ОСОБА_1 була належним чином та завчасно повідомлена.
Отже, отримавши повідомлення суду про час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 у своєму розпорядженні мала достатньо для реалізації своїх процесуальних прав, у тому числі щодо пошуку захисника. 
З матеріалів справи встановлено, що упродовж перебування справи на розгляді суду ОСОБА_1 у п`яти випадках на призначені судові засідання подавала клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин, а саме у зв`язку з ознайомленням з матеріалами справи, пошуком адвоката для захисту своїх прав і бажанням приймати особисту участь у судовому засіданні. 
Жодного разу ОСОБА_1 до суду на розгляд справи не з`явилась, угоди з адвокатом про надання правової допомоги не представила, письмових пояснень по суті протоколу не надала, доказів на підтвердження об`єктивних обставин неможливості з`явитись до суду також не надала. При цьому, упродовж усього цього часу ОСОБА_1 мала достатньо часу і реальну можливість реалізувати своє право на захист. 
Така бездієва процесуальна поведінка особи, щодо якої складено протокол про порушення митних правил, не свідчить і не підтверджує її дійсних намірів, про які вона заявляла у неодноразово у поданих суду клопотаннях. 
В своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
В рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" Суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Наведене у своїй сукупності свідчить про те, що така процесуальна поведінка ОСОБА_1 має ознаки зловживання наданими їй законом процесуальними правами та розцінюється судом не інакше як така, що спрямована на безпідставне затягування розгляду справи. 
За викладених обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів справи. 
Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ст.485 МК України.

Дослідженням доказів по справі встановлено таке.
Щодо наявного кримінального провадження за ст. 212 КК України.
При вирішенні питання про правову кваліфікацію діяння суд досліджує конкуренцію норм адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 485 МК України, та кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 212 КК України, за критерієм значного/великого/особливо великого розміру ненадходження коштів до бюджету.
За отриманою інформацією, за фактом ввезення транспортних засобів із використанням сертифікатів EUR.1 здійснювалось досудове розслідування у межах кримінального провадження (за ст.ст. 212, 358 КК України). У зв`язку з цим матеріали протоколу були направлені для приєднання до відповідного кримінального провадження для надання правової оцінки щодо наявності складу злочину.
За результатами досудового розслідування детективом Бюро економічної безпеки України прийнято рішення про закриття кримінального провадження у відповідній частині (ст.358 КК України), після чого матеріали були повернуті до суду для розгляду в порядку провадження про порушення митних правил.
Суд враховує, що саме детектив Бюро економічної безпеки України як уповноважений суб`єкт, наділений повноваженнями щодо виявлення та оцінки наявності ознак кримінального правопорушення на етапі досудового розслідування, у тому числі щодо встановлення єдиного умислу, системності дій та інших обов`язкових ознак складу злочину, передбаченого ст. 212 КК України, мав можливість надати відповідну кримінально-правову оцінку встановленим обставинам.
Однак, за результатами досудового розслідування уповноваженим суб`єктом не встановлено достатніх підстав для подальшого здійснення досудового розслідування за фактичними обставинами цього протоколу (в контексті кримінального провадження за ст.212 КК України), у зв`язку з чим матеріали були повернуті для вирішення питання про адміністративну відповідальність.
За таких обставин суд приходить до висновку, що розгляд справи в порядку провадження про порушення митних правил не є підміною можливої кримінальної відповідальності чи способом її уникнення, а здійснюється з урахуванням правової оцінки, наданої компетентним органом досудового розслідування, який не встановив достатніх ознак кримінально караного діяння.
Суд враховує, що прийняття рішення у справі про адміністративне правопорушення унеможливлює подальше притягнення особи до кримінальної відповідальності за ті самі факти, що узгоджується з принципом недопустимості подвійного притягнення до юридичної відповідальності за одне і те саме правопорушення. Водночас зазначена обставина була об`єктивно відома органу досудового розслідування під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження та повернення матеріалів до суду.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що має всі правові підстави для розгляду справи за матеріалами цього протоколу в межах провадження про порушення митних правил та прийняття рішення за результатами такого розгляду.
Факт ввезення на митну територію України в адресу ТОВ «Сантрейд Авто» товару «вантажний автомобіль...» і випуск його у вільний обіг підтверджується копією митної декларації типу ІМ40ДЕ: №23UA205170011873U7. 
Товари заявлені у митному режимі імпорт, їх продавцем і відправником зазначена польська компанія «West Oartners SP.Z.O.O». 
Декларування товару здійснювала ОСОБА_1 , яка водночас на той час і на дату складання протоколу про порушення митних правил була керівником фірми отримувача товару ТОВ «Сантрейд Авто», що підтверджується обліковою карткою суб`єкта ЗЕД та роздруківкою з АІС «Податковий блок» по суб`єкту ЗЕД. 
У графі 36 митних декларацій заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товару за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).
Преференція заявлена на підставі сертифіката з перевезення товару EUR.1 №PL/MF/AS 045551, у якому органом його видачі зазначено митницю в Кельце Республіки Польща. 
На вчинений Держмитслужбою запит Податкова Адміністрація Управління у м.Кельце Республіки Польща листом від 13.12.2024 №2601-ІОА.4331.58.2024 повідомила, що перевірка сертифікатів з перевезення товару EUR.1, серед яких вищевказаний сертифікат, показала, що він має розбіжності (зокрема, неправильні дані про експортера та дати реєстрації сертифіката), що вказує на те. що цей сертифікат з перевезення - підроблений. 
З огляду на таку інформацію начальник УК та АМП у доповідній записці №15/15-03/165 від 06.01.2025 констатувала, що зазначені у сертифікаті EUR.1 товари не мають преференційного походження відповідно до положень Доповнення І «Визначення поняття походження товарів і методів адміністративного співробітництва» Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження. Для здійснення контрольно-перевірочних заходів щодо платника податків ТОВ «Сантрейд Авто» у відповідності до положень статей 345-354 МК України запропоновано скерувати відповідні матеріали до Рівненської митниці (місцем реєстрації товариства). 
Актом документальної невиїзної перевірки, проведеної Рівненською митницею, від 05.12.2025 № 94/25/7.13-19/44639169 встановлено порушення ТОВ «Сантрейд Авто» під час декларування товару за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №23UA205170011873U7, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита та ПДВ на загальну суму 43 447,43 грн;
Згідно з ч.1 ст.41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару. 
Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару (ч.3 ст.41 МК України).
Відповідно до ч.1 ст.43 МК України перевірка документів, що підтверджують країну походження товару, зазначених у статті 41 цього Кодексу, здійснюється відповідно до цієї статті після завершення митного оформлення.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
Частиною 1 статті 281 МК України встановлено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори. 
Відповідно до ч.1 ст.16 Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати. 
За змістом ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. 
Частина 8 статті 257 МК України передбачає, що митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі про країну походження товару. 
Стаття 485 МК України визначає відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.
Стаття 336 МК України визначає, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів, зокрема, шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу (п.8).
Відповідно до п.5 ч.1 ст.352 МК України посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані отримані від уповноважених органів (організацій) іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.
Згідно із ч.2 ст.458 МК України адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Згідно із ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:
1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;
2) поясненнями свідків;
3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;
4) висновком експерта, висновком правовласника про наявність або відсутність порушення прав інтелектуальної власності;
5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами, транспортними засобами комерційного призначення - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Досліджені у справі докази у своїй сукупності достатньо підтверджують той факт, що переміщення в адресу ТОВ «Сантрейд Авто» і випуск у вільний обіг товару за аналізованою по справі митною декларацією типу ІМ40ДЕ відбулося з використанням сертифікату з перевезення товару EUR.1, видача якого за результатами проведеної перевірки компетентним органом Республіки Польща підтверджена не була, що свідчить про безпідставність заявлення в митній декларації преференції за кодом 410 і, як наслідок, неправомірне звільнення від сплати митних платежів в обсязі, передбаченому чинним законодавством України. 
Заінтересованою стороною з економічної точки зору у здійсненні поставки товару із використанням сертифіката з перевезення товару EUR.1 є саме очолюване ОСОБА_1 товариство ТОВ «Сантрейд Авто». 
Про такий висновок також свідчить встановлена із акту документальної невиїзної перевірки системність і значний розмір недоплачених митних платежів. 
Жодної економічної вигоди у використані указаного сертифіката для продавця товару по справі не вбачається. 
Від дня складання протоколу про порушення митних правил та по дату розгляду справи в суді жодних претензій продавцю товару з приводу не підтвердження компетентним іноземним органом сертифікату з перевезення товару EUR.1 ОСОБА_1 не пред`являла, жодних заходів для цього не вчиняла, хоча для цього мала реальну можливість та більш як достатньо часу. 
Будь-якого логічного та розумного пояснення своєї непричетності до викладених в протоколі обставин, які призвели до безпідставного заявлення преференційного режиму при розмитнення товару, ОСОБА_1 ні митному органу, ні суду, не надала.
Така пасивна поведінка не притаманна добросовісному контрагенту у договірних комерційних правовідносинах, у тому числі з огляду на обсяг і характер юридичної відповідальності. 
Зазначене у своїй сукупності та взаємозв`язку дає підстави для висновку про умисність дій ОСОБА_1 , спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1, видача яких не підтверджена. 
Відповідь митних органів Республіки Польща здобута у передбаченому МК України порядку, є офіційним документом, який складений і видавався службовою особою від імені органів державної влади іноземної країни та посвідчує важливі факти, які мають правове значення, а тому є належним і допустимим доказом по справі в розумінні п.5 ч.1 ст.352 МК України, ст.495 МК України, і цей доказ нічим не спростований. 
Жодного прямого чи непрямого доказу, який би ставив під сумнів указану відповідь іноземного митного органу, по справі не здобуто. 

Згідно із ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил … при вчиненні таких порушень підприємствами можуть бути посадові особи цих підприємств.
Пунктом 43 ст.4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

В силу вище наведених норм митного законодавства ОСОБА_1 , будучи на момент подання аналізованої по справі митної декларації типу ІМ40ДЕ керівником ТОВ «Сантрейд Авто», є належним суб`єктом відповідальності за вчинення порушення митних правил.
Таким чином, ураховуючи встановлені фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.485 МК України порушення митних правил є повністю доведеною поза будь-яким розумним сумнівом, тому вона підлягає відповідальності в межах санкції даної норми. 

Враховуючи конкретні обставини справи, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, стягнення на порушницю слід накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З порушниці відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, і накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 43 447 (сорок три тисячі чотириста сорок сім) гривень 43 копійки.
Штраф у розмірі 43 447 (сорок три тисячі чотириста сорок сім) гривень 43 копійки підлягає стягненню на рахунок UA758999980313010106005003500 в Казначействі України (ЕАП) (ЄДРПОУ 38009371, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA958999980313161206000003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, код ЄДРПОУ 38009371, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області        С.А.Шеремета