604/1286/25 3/604/6/26 

ПОСТАНОВА
іменем України

15 червня 2026 року селище Підволочиськ 
Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Федорович І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №5 (сел. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності -
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:
21.11.2025 на адресу Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №518085 від 20 листопада 2025 року, 20 листопада 2025 року о 02 год 00 хв на вулиці Чорновола, 17, що в с.Теклівка, Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21140 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови (мовлення), не чітке висловлювання, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці і в найближчому медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху (ПДР). Дії кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про дату та час його проведення та про рогляд справи щодо нього повідомлений належним чином (у тому числі, за номером телефону на мобільний застосунок), що також підтверджується його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №518085. 
Частиною 2 ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 є військовослужбовцем, призваний по загальній мобілізації на військову службу в ЗСУ з 21.02.2025, що також підтверджується Довідкою військової частини від 14.10.2025.
ОСОБА_1 неодноразово телефонував в канцелярію суду та просив відкласти розгляд справи до можливості його прибуття в судове засідання.
Суд відкладав розгляд справи неодноразово, однак ОСОБА_1 не прибув у судове засідання. 
У разі неможливості особистої участі в розгляді справи в суді першої інстанції, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право надати письмові пояснення, заперечення у разі незгоди з протоколом. Також має право забезпечити присутність захисника для захисту його інтересів. Крім тго, має право взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
Враховуючи строки розгляду справи, неодноразове відкладення розгляду справи, відсутність письмових заперечень ОСОБА_1 по суті протоколу, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 . 
Дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступних висновків.
У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних за ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.
З пунктів 2-4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:
- відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №518085 від 20 листопада 2025 року;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20 листопада 2025 року о 03 год 00 хв., з якого вбачається, що результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою алкотестера «Drager» 6820 - не проводився;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 листопада 2025 року, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі не проводився, - водій відмовився;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 20 листопада 2025 року та ОСОБА_3 від 20 листопада 2025 року, з яких вбачається, що 20 листопада 2025 року ОСОБА_1 неодноразово приїжджав до них додому в нічний час доби в нетверезому стані;
- довідкою СРПП ВП №5 (с-ще. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 20 листопада 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія - не отримував;
- довідкою СРПП ВП №5 (сел. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 20 листопада 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху протягом року - не притягувався;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6186727, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;
- компактдиском із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
З відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 на запитання працівника поліції про те, чи він буде проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, а також на проведення даного освідування у медичному закладі - відмовився від проходження.
Оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Обираючи вид та міру стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України, як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, та вважає за доцільне застосувати щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини першої статті 130 КУпАП, у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.
Вказане стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним щодо видів стягнення та є однозначно визначене законом, а також не передбачає можливості застосування принципів індивідуалізації при застосуванні стягнення. 
У даному випадку санкція статті не перебачає позбавлення посвідчення водія, а права керування транспортними засобами, що є ширшим поняттям.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29.06.2007), постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, проте відсутність в особи посвідчення водія не перешкоджає застосуванню щодо неї стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами з огляду на правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, сформульовану у постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20.
У цій постанові Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зробила висновок, що правова природа покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статті, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.
Згідно з Конвенцією про дорожній рух, від 08.11.1968, яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974 року, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01.05.1971, зі змінами та доповненнями, термін "водій" означає будь-яку особу, яка управляє механічним або іншим транспортним засобом (велосипедом включно). 
Відповідно поняття "водія" не ставиться у залежність від факту отримання посвідчення водія.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КпАП України із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 665,60 грн згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284 ч. 1 п. 1, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. (Одержувач: ГУК в Тернопільській області 21081300, Рахунок: UA798999980313060149000019001, Код бюджетної класифікації-21081300, код ЄДРПОУ 37977599, МФО:899998, банк одержувача: ГУДКСУ у Тернопільсьскій області, призначення платежу: штраф у справі про адміністративне правопорушення).
Стягнути із ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (Одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, код ЄДРПОУ 37993783, МФО:899998, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок: UA908999980313111256000026001, Код бюджетної класифікації:22030106, призначення платежу: судовий збір).
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя І. В . Федорович