Справа № 645/2776/26 
Провадження № 3/645/635/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді – Мартинової О.М.,
секретаря судового засідання – Кривченко Т.В.,
захисника – адвоката Задерей О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
в с т а н о в и в:
31.03.2026 року до Немишлянського районного суду міста Харкова з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №621111 від 22.03.2026 року ОСОБА_1 , 22.03.2026 року о 07-19 год. в м. Харкові про проїзду Стадіонному, 6, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 прилад ARHK-0045, результат огляду 0,31 проміле, з результатами огляду водій згоден. 
Своїми діями  ОСОБА_1 порушила вимоги пп. А п. 2.9 ПДР України.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.
До канцелярії суду не надходила клопотань від ОСОБА_1 про відкладення судового засідання.
Крім цього, судом враховуються строки, передбачені ст.294 КУпАП, а також те, що захисник Задерей О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , особисто приймає участь в судовому засіданні.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
Також, згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.
За таких обставин, враховуючи вимоги ст. ст.268,294 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , але з участю захисника Задерея О.В., виходячи з відомостей, що є наявні в матеріалах цього провадження.
Так, в судовому засіданні захисник Задерей О.В. просив закрити провадження про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування свого клопотання посилався на те, що працівниками поліції було порушено технічний регламент вимірювання показників та не враховано інструкцію до вказаного вимірювального приладу під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, яке проявилося у тому, що поліцейські не попередили ОСОБА_2 у можливості спотворення результатів тесту, оскільки під час проходження огляду останній вживав м`ятну цукерку та випалив цигарку, крім того він має хронічне захворювання – бронхіальну астму, та виконує рекомендації лікаря щодо використання лікарського засобу «Сальбутамол», до складу якого входить етанол, внаслідок чого в ротовій порожнині могли залишити його пари, що призвело до хибного результату. Зазначив, що результат 0,31 ‰ не є об`єктивним, прилад Drager 6820 має заводську похибку та проходив калібрування за 5 місяців до дня, коли здійснювалося вимірювання, і згідно з технічною документацією, вже має накопичений дрейф чутливості 0,4% в місяць. У поєднанні з хронічною хворобою ОСОБА_1 та грубим порушенням процедури, ці технічні та процедурні чинники в сумі дають хибний результат, який лише на 0,11 ‰ перевищує норму, а з урахуванням допустимої похибки 0,06‰. Крім того, посилався на недопустимість доказу показники вимірювального приладу, оскільки не долучено ні сертифікат відповідності газоаналізатора Alcotest Drager 6820 (серійний номер ARHK-0045), ні свідоцтво про проходження повірки газоаналізатора Alcotest Drager 6820 (серійний номер ARHK-0045), ні акт калібрування газоаналізатора Alcotest Drager 6820, а сама по собі наявність дати калібрування на чеку не є заміною офіційного свідоцтва про повірку, виданого державним метрологічним органом. Відсутність у матеріалах справи підтвердження проходження приладом щорічної повірки унеможливлює встановлення його справності та метрологічної точності. Разом з тим, на відеозаписі доданому до матеріалів адміністративної справи не було зафіксовано показник Alcotest Drager 6820 та належним чином не підтверджено, погодження ОСОБА_1 з результатами огляду. Також, в матеріали справи міститься направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу, однак ОСОБА_1 вказане направлення не надавалося та не було роз`яснено право проїхати до медичного закладу самостійно та пройти огляд протягом декількох годин. Були відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу, поліцейські не зупиняли ОСОБА_1 , а підійшли до нього коли останній закінчив рух та виходив з автомобіля, тобто була відсутня вимога поліцейських зупинити, фактично, на момент коли поліцейські підійшли до ОСОБА_1 , останній вже був пішоходом. Вказував на відсутність клінічних ознак алкогольного/наркотичного сп`яніння. Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_1 має 29 років безперервного водійського стажу, за весь цей час лише один раз притягався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, що свідчить про його сумлінність та відповідальне ставлення до безпеки дорожнього руху, даний факт підкреслює нелогічність та безпідставність звинувачень у керуванні в стані сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 завжди суворо дотримується закону.
Суддя, вислухавши доводи захисника, дослідивши матеріали справи, клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Положення ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Ст.23КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
пп. а п. 2.9 ПДР України передбачає заборону водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).
Щодо першого способу, поліцейські проводять огляд та оформлюють результати огляду лише щодо стану алкогольного сп`яніння за наявності певних умов. В усіх решта випадках має бути застосований другий спосіб (тобто огляд має бути проведений лікарем закладу охорони здоров`я).
Відповідно до п. 9 ч. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п.3 розділу ІІІ Інструкції).
Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п. 16 розділу ІІІ Інструкції).
Судовим розглядом встановлено, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу, підтверджується:
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також цифровими показниками спеціального технічного засобу «Drаger Alcotest 6820», за результатами якого ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 0,31 % проміле;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.03.2025 року;
- рапортом, інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Я. Янковський, відповідно до якого під час патрулювання екіпажем № 2202 згідно пп. 3 п. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», а саме транспортний засіб з ознаками ДТП, за адресою м. Харків, проїзд Стадіонний, 6 було зупинено автомобіль ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , з подальшим описанням обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. 
- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, зробленим під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який зафіксовані на DVD-R диски. З оглянутих відеозаписів зафіксовано момент виходу ОСОБА_1 з місця водія транспортного засобу, поліцейськими повідомлено причину зупинки транспортного засобу якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригод. Надалі водію повідомлено, про наявність ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я та роз`яснено наслідки проходження та відмови від проходження такого огляду. Перед проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими роз`яснено права та обов`язки,  ОСОБА_1 перевірено цілісність трубки газоаналізатора, здійснено продув, поліцейськими в голос зазначено результати огляду – 0,31 проміле, з чим ОСОБА_1 погодився. У розмові з поліцейським Стрельников А.В. повідомив, про вживання алкогольного напою напередодні вечером. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції оголошено його зміст, з результатом огляду ОСОБА_1 , однак від надання пояснень відмовився, зауважень не заявляв. 
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейськими дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.
Доводи захисника про порушення поліцейськими технічного регламенту вимірювання показників та неврахування інструкції до вказаного вимірювального пристрою, яке проявилося у тому, що поліцейські не попередили ОСОБА_2 у можливості спотворення результатів тесту, оскільки під час проходження огляду останній вживав м`ятну цукерку та випалив цигарку, крім того він має хронічне захворювання – бронхіальну астму, та виконує рекомендації лікаря щодо використання лікарського засобу «Сальбутамол», до складу якого входить етанол , внаслідок чого в ротовій порожнині могли залишити його пари, що призвело до хибного результату не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, зокрема переглянутими судом відеозаписами, з яких вбачається, що останній з результатами тесту згоден, не повідомляв поліцейським про вживання лікарського засобу «Сальбутамол» та не зазначив про бажання проходити огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Щодо доводів захисник про наявність похибки в показниках «Drаger Alcotest 6820», суд зазначає наступне, так, згідно з п.1 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 - за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Згідно з п.3 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Згідно з п.4 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Згідно з п.6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.
До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
Згідно з п.10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу.
Згідно з п.17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).
Згідно з п.18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про метрологіюта метрологічну діяльність» сферою законодавчо регульованої метрології є визначені цим Законом види діяльності, щодо яких з метою забезпечення єдності вимірювань та простежуваності здійснюється державне регулювання стосовно вимірювань, одиниць вимірювання та засобів вимірювальної техніки.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»до сфери законодавчо регульованої метрології належать такі види діяльності: контроль безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів. 
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про метрологіюта метрологічну діяльність» експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року. Таким чином газоаналізатори виробництва концерну Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина), що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Згідноз наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 «Про затвердження між повірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями»для приладів, що використовуються на території України, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» становить один рік. Міжповірочний інтервал, установлений під час затвердження типу засобів вимірювальної техніки, - 1 рік.
Отже, технічні засоби, що використовуються органами Національної поліції України для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, проходять технічне обслуговування з інтервалом в один рік. Від проведення повірки засобу вимірювальної техніки залежить точність, якість роботи та строк служби приладів. З роздруківки результату тестування на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820» вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 06.11.2025, таким чином на момент огляду ОСОБА_1 , а саме 22.03.2026 року, ще не минув один рік після проведення останньої повірки спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6810», - тому вказаний газоаналізатор є сертифікованим.
Разом з тим, стороною захисту не надано доказів, які б підтверджували наявність похибки у спеціальному технічному приладі, крім того клопотань про витребування доказів, а саме сертифікату відповідності, свідоцтво про проходження повірки акт калібрування газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» до суду не надходило, крім того законодавством не покладено обв`язку щодо надання таких доказів органом складання протоколу про адміністративне правопорушення. таким чином, надаючи оцінку доказам, а саме цифровим показникам газоаналізатора, суд не вбачає жодних правових підстав для визнання їх очевидно недопустимими. Натомість, цими доказами повністю спростовується позиція захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, доводи захисника про те, що працівниками поліції не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, суд вважає їх неприйнятними, адже відповідно до п. 5 Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Проте, такої вимоги щодо вказаних документів сторона захисту не заявляла. 
Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_1 , у разі своєї незгоди, не був позбавлений можливості скористатись своїм правом та проїхати з працівниками поліції до медичного закладу для повторного проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, що не було ним зроблено.
Доводи захисника про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння не можуть бути прийняті до уваги, оскільки підстави вважати чи перебуває особа у стані сп`яніння відноситься до виключних повноважень працівників поліції, цьому кореспондує обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку огляд, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у відповідному медичному закладі, що і було запропоновано останньому. 
Твердження захисника про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу, а поліцейські не зупиняли ОСОБА_1 , а підійшли до нього коли останній закінчив рух та виходив з автомобіля та відсутня вимога поліцейських зупинити, фактично, на момент коли поліцейські підійшли до ОСОБА_1 , останній вже був пішоходом, спростовується наданими відеозаписами, так на відеозаписах зафіксовано, як ОСОБА_1 виходив з місця сидіння водія, не заперечував факт керування транспортним засобом.
Суд зазначає, що невручення співробітниками патрульної поліції ОСОБА_1 направлення на медичний огляд, саме по собі не свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відтак, доводи про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.
Таким чином, з врахуванням викладеного, поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 621111 від 22.03.2026 року стосовно ОСОБА_1 , складено в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
З врахуванням наведеного вище, суддя вважає доведеним невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, який зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.
Статтею 23КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Як вбачається з довідки, виданої старшим інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції В.Бурикіною, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно облікових даних ІПНП отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 .
Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент вчинення адміністративного правопорушення становить – 665,6 грн.
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283-285, КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити, що згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Також роз`яснюємо що згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Мартинова