П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/9983/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Комар П.А. Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П. 
08 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Драчук Т. О.  Смілянця Е. С. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Керівника Вінницької окружної прокуратури на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької окружної прокуратури про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Вінницької окружної прокуратури Вінницької обласної прокуратури про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.08.2025 позов задоволено.
Визнано протиправними дії Вінницької окружної прокуратури щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 08.04.2024 року.
Зобов`язано Вінницьку окружну прокуратуру повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.04.2024 року.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що 08.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до Вінницької окружної прокуратури щодо порушень ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" його прав та норм ч.2 ст 115 КВКУ, а саме, зауважив, що ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" не забезпечує взуттям за сезоном з урахуванням статі і кліматичних умов.
22.04.2024 року Вінницькою окружною прокуратурою Вінницької області надано письмові роз`яснення на звернення від 08.04.2024, в яких зазначається, що вказані питання неодноразово перевірялися окружною прокуратурою за аналогічними зверненнями, про що було надано письмові відповіді.
Зокрема, у відповіді від 25.03.2024 Вінницька окружна прокуратура порушень не встановила та зазначила, що при першій можливості позивача буде забезпечено літнім взуттям за фактичної наявності на складі.
Не погоджуючись з вказаним та вважаючи розгляд заяви неналежним, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності заявлених позовних вимог.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України № 1129-IV від 11.07.2003 року (далі - КВК України), кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.
Частинами 1, 2 ст. 7 КВК України передбачено, що держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.
Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.
Статтею 8 КВК України регламентовано, зокрема такі права:
- на гуманне ставлення до них та на повагу їх людської гідності;
- звертатися відповідно до законодавства з пропозиціями, заявами і скаргами до адміністрації органів і установ виконання покарань, їх вищестоящих органів, до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Європейського суду з прав людини, а також інших відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, до уповноважених осіб таких міжнародних організацій, суду, органів прокуратури, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань. Відповідні звернення (кореспонденція) подаються до адміністрації установи виконання покарань. Про отримання адміністрацією звернення (кореспонденції) засудженому видається талон-підтвердження. Протягом трьох діб (а у випадках, встановлених законодавством, протягом однієї доби) з часу видачі талона-підтвердження зазначене звернення (кореспонденція) направляється адресату; на належне матеріально-побутове забезпечення у порядку, встановленому цим Законом та нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.
- давати пояснення і вести листування, а також звертатися з пропозиціями, заявами і скаргами рідною мовою. Відповіді засудженим даються мовою звернення. У разі відсутності можливості дати відповідь мовою звернення вона дається українською мовою з перекладом відповіді на мову звернення, який забезпечується органом або установою виконання покарань.
Так, позивач, реалізуюче своє право, звернувся до Вінницької окружної прокуратури з письмовою заявою щодо порушень ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" його прав та норм ч.2 ст 115 КВКУ, а саме забезпечення взуттям за сезоном з урахуванням статі і кліматичних умов.
Відповідно до ст. 1 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру" прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 1697-VII на прокуратуру покладено такі функцію нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Систему прокуратури України становлять Офіс Генерального прокурора, обласні прокуратури, окружні прокуратури та Спеціалізована антикорупційна прокуратура.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1697-VII прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян в органах та установах, шляхом проведення регулярних перевірок, а також у зв`язку з необхідністю належного реагування на відомості про можливі порушення законодавства, що містяться у скаргах, зверненнях чи будь-яких інших джерелах. У межах реалізації зазначеної функції прокурор має право залучати відповідних спеціалістів.
Наказом Офісу Генерального прокурора від 29.12.2021 року № 400 "Про організацію діяльності прокурорів з протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах" відповідно до статей 2, 9, 25, 26 Закону України "Про прокуратуру", статті 22 Закону України "Про попереднє ув`язнення", статті 22 Кримінально-виконавчого кодексу України, статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення з метою належної організації роботи органів прокуратури з протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах наказано першим заступникам та заступникам Генерального прокурора, керівникам обласних, окружних, спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері (на правах обласних та окружних прокуратур), відповідних структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора, обласних та спеціалізованих (на правах обласних) прокуратур забезпечити належну реалізацію наданих законом повноважень щодо протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах, організацію нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян (далі - нагляд).
Відповідно до п. 7.3 Наказу № 400 Окружним прокуратурам здійснювати нагляд у таких органах та установах (крім обласного (міжрегіонального) значення):
- в установах виконання покарань, виховних та виправних колоніях, дільницях слідчих ізоляторів на території виправних колоній, виправних центрах, на державних підприємствах, в арештних домах, органах пробації, що здійснюють виконання судових рішень у кримінальних справах;
- у закладах охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України;
- у кімнатах для затриманих чергових служб органів (підрозділів) Національної поліції України та інших місцях (приміщеннях) органів Національної поліції України, у яких тримають доставлених, затриманих та арештованих осіб, зокрема при конвоюванні (триманні) затриманих, взятих під варту осіб (у тому числі у спецтранспорті);
- в оперативних підрозділах установ виконання покарань Державної кримінально-виконавчої служби України під час проведення ними оперативно-розшукової діяльності;
- у територіальних органах, уповноважених здійснювати індивідуально-профілактичну роботу, а також при здійсненні оперативно-розшукової діяльності з розшуку засуджених осіб, при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, пов`язаних з обмеженням особистої свободи людини;
- у спеціальних палатах протитуберкульозних та територіальних закладів охорони здоров`я, у яких проходять стаціонарне лікування затримані, взяті під варту, засуджені;
- у територіальних органах та підрозділах, пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, Державної міграційної служби України при адміністративному доставлянні, затриманні та триманні осіб, примусовому їх поверненні та видворенні;
- у спеціальних закладах з надання психіатричної допомоги та закладах з надання психіатричної допомоги - з питань додержання законності при поміщенні, лікуванні осіб, до яких судом застосовано примусові заходи медичного характеру, та осіб, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу, а також при наданні психіатричної допомоги у примусовому порядку;
- у місцях розташування охоронюваного об`єкта при адміністративному затриманні особи воєнізованою охороною за вчинення правопорушень, пов`язаних з посяганням на зазначені об`єкти;
- в інших органах, установах, закладах при виконанні судових рішень у кримінальних справах, справах про адміністративні правопорушення, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, та в інших місцях (приміщеннях), до яких доставлено осіб з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення чи в яких особи примусово тримаються.
Положеннями ст. 24 КВК України предбачено, що без спеціального дозволу (акредитації) в будь-який час безперешкодно відвідувати установи виконання покарань для здійснення контролю та проведення перевірок (за бажанням - у супроводі до трьох медичних працівників для медичного огляду засуджених та до двох представників медіа) мають право Генеральний прокурор, а також уповноважені ним прокурори і прокурори, які здійснюють на відповідній території нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Відповідно до вимог ст. 2, 26 ЗУ "Про прокуратуру" прокуратура здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Тобто, до повноважень органів прокуратури входить здійснення нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян в органах та установах, шляхом проведення регулярних перевірок, а також у зв`язку з необхідністю належного реагування на відомості про можливі порушення законодавства, що містяться у скаргах, зверненнях чи будь-яких інших джерелах.
Основним завданням нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, є додержання законності під час перебування осіб у місцях попереднього ув`язнення, виправно-трудових, інших установах, що виконують покарання або заходи примусового характеру, які призначаються судом, та додержання кримінально-виконавчого законодавства щодо порядку та умов тримання або відбування покарання особами у цих установах, їх прав і виконання ними своїх обов`язків.
Як встановив суд першої інстанції, відповідно до відомостей з роз`яснень наданих відповідачем щодо перевірок умов тримання в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань № 1" встановлювався ряд порушень тримання ув`язнених, зокрема ОСОБА_1 .
Разом з тим, при розгляді письмової заяви ОСОБА_1 від 08.04.2024 року Вінницькою окружною прокуратурою Вінницької області не враховано необхідність надання оцінки, зазначеним порушенням законодавства щодо умов тримання в установі виконання покарань та вжиття відповідних заходів в силу взятих державою на себе зобов`язань гарантування кожному ув`язненому умов, які відповідають статті 3 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у межах наданої їм компетенції.
Доводи апеляційної скарги про те, що звернення від 08.04.2024 не існувало, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема копією відповідного звернення та письмовою відповіддю прокуратури від 22.04.2024, які були подані представником позивача на виконання ухвали суду про усунення недоліків позовної заяви. Вказані докази належним чином оцінені судом першої інстанції.
Зазначеним обставинам не надано належної оцінки відповідачем, а тому колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що відповідачем допущено бездіяльність щодо неналежного розгляду звернення позивача від 08.04.2024 року, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.
Доводи апеляційної скарги про те, що законодавством не передбачено обов`язку забезпечення засудженого літнім взуттям у конкретно визначені місяці, зокрема у березні місяці, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки предметом розгляду у цій справі є не питання визначення конкретних строків забезпечення речовим майном, а належність реагування органу прокуратури на звернення засудженого щодо можливого порушення його прав. Сам по собі факт відсутності законодавчо встановленої конкретної дати забезпечення взуттям не звільняє відповідача від обов`язку надати повну, об`єктивну та вмотивовану відповідь за результатами перевірки доводів звернення.
Посилання апелянта на відсутність на складі установи виконання покарань відповідного взуття та недостатність бюджетного фінансування також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки такі обставини підлягали належній перевірці саме в межах реалізації наглядових повноважень прокуратури. Натомість, як встановлено судом першої інстанції, відповідач обмежився формальним відтворенням інформації, отриманої від адміністрації установи, без належної оцінки її достатності та без з`ясування, чи вжито адміністрацією установи всіх можливих заходів для забезпечення засудженого речовим майном відповідно до вимог кримінально-виконавчого законодавства.
Також, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги про те, що адміністрація установи зобов`язувалася забезпечити позивача взуттям при першій можливості його отримання, не свідчать про відсутність порушення, оскільки така відповідь носить невизначений характер та не містить конкретних заходів або строків усунення виявлених недоліків. За таких обставин саме на орган прокуратури покладено обов`язок перевірити реальність вказаних причин та ефективність заходів, спрямованих на забезпечення прав засудженого.
Посилання апелянта на те, що питання забезпечення засуджених речовим майном неодноразово перевірялося прокуратурою та вносилися відповідні письмові вказівки, також не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки наявність попередніх перевірок не звільняє відповідача від обов`язку належним чином реагувати на кожне конкретне звернення особи. При цьому матеріали справи не містять доказів того, що за результатами розгляду саме звернення від 08.04.2024 було проведено повну та всебічну перевірку викладених у ньому обставин із наданням належної правової оцінки.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Керівника Вінницької окружної прокуратури залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Смілянець Е. С.