Справа № 302/577/26 
Провадження № 2-о/302/55/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(у повному обсязі)

10 червня 2026 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючий суддя Кривка В. П.,
присяжні: Бальцій Р.М., Дерич М.М.,
з участю: секретарка судового засідання Липей В.В.,
заявниця - ОСОБА_1 ,
представниця заявниці – адвокатка Гренджа В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатка Гренджа В.Ю., заінтересовані особи: Хустський відділ ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим,
В С Т А Н О В И В:
04.05.2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатка Гренджа В.Ю., звернулася до суду з вищенаведеною заявою, яка обґрунтована таким.
Заявниця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно з початку війни, а саме 24 лютого 2022 року вступив до ЗСУ - територіальної оборони міста Хуст, НОМЕР_2 окремий батальйон, який підпорядкований військовій частині НОМЕР_1 .
10.03.2023 року заявницю було сповіщено про те, що її батько старший лейтенант ОСОБА_2 , прийнятий на військову службу 24 лютого 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , відданий військовій присязі на вірність Українському народу мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 06 березня 2023 року, про що вручено ОСОБА_4 сповіщення сім`ї № 3 від 10.03.2023 року за вих № 970, начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 п/п-к ОСОБА_5 .
Згідно з актом службового розслідування від 24.03.2023 року командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 на підставі фактичних обставин встановлених у ході службового розслідування встановлено, що з наявних документів та свідчень свідків, які наявні у матеріалах службового розслідування, старший лейтенант ОСОБА_7 зник безвісти 06.03.2023 у лісопосадці поблизу н.п. Оріхово-Василівка, Бахмутського району Донецької області, під час виконання обов`язків військової служби, виконуючи завдання із забезпечення оборони держави, національної безпеки і оборони, відсічі і стримування широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України, пов`язане з проходженням військової служби та захисту Батьківщини під час правового режиму воєнного стану та всій території України, внаслідок протиправних дій збройних сил Російської Федерації.
15.03.2023 року старшим слідчим СВ ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області майором поліції Андрієм Бедек було видано заявниці ОСОБА_8 довідку про прийняття і реєстрацію заяви про реєстрацію кримінального правопорушення за фактом зникнення безвісти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що видано ОСОБА_9 . Витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.03.2026 року за № 12023071110000063.
За фактом зникнення безвісти за особливих обставин ОСОБА_2 було відкрито кримінальне провадження № 12023071110000063 від 14.03.2023, за заявою ОСОБА_1 , за ознаками ч.1 ст. 115 КК України, яке розслідується слідчим відділенням ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.
У результаті слідчо-розшукових дій станом на теперішній час зниклого безвісти громадянина ОСОБА_2 органами поліції не виявлено.
Відомості про гр. ОСОБА_2 внесені також до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.
Згідно з рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 13.02.2026 року, справа № 301/3220/25, провадження 2-о/301/22/26, сержанта ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , оголошено померлим. Датою смерті ОСОБА_10 вказано ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцем смерті населений пункт Оріхово-Василівка Бахмутського району Донецької області. Сержант ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно Акту службового розслідування від 24.03.2023 року командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 , про службове розслідування за фактом зникнення безвісти командира взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 у районі н.п.Оріхово-Василівка, Донецької області за особливих обставин, зник безвісти разом із ОСОБА_2 , під час виконання бойового завдання від командира роти вогневої підтримки в/ч НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_11 .
Заявниця ОСОБА_1 подала цю заяву задля реалізації соціальних правових гарантій, отримання свідоцтва про смерть батька, отримання державної допомоги членам сім`ї загиблого захисника України та оформлення спадщини з урахуванням обставин, які вірогідно свідчать про смерть її батька.
Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 05.05.2026 року прийнято заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження в справі.
Представником Міністерства оборони України подано письмові пояснення, в яких вказано, що заявниця не зазначила інформацію щодо батьків, дружини, інших дітей зниклого безвісти, а рішення у цій справі може вплинути на їх права, свободи, інтереси або обов`язки. Вказав, що відсутні належні докази щодо зникнення безвісті ОСОБА_2 . Також вважає передчасним звернення до суду із вказаною заявою у порядку ч. 2 ст. 46 ЦК України у взаєморозумінні із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.12.2024 у справі №755/11021/22, оскільки станом з 01 по 30 квітня 2026 на території Соледарської міської територіальної громади ведуться воєнні (бойові) дії. За наведених обставин просив розглянути питання щодо залучення до участі у даній справі, як заінтересованих осіб: батьків, дружину, інших дітей зниклого безвісти військовослужбовця; у задоволенні заяви відмовити та розгляд справи проводити за відсутності представника Міністерства оборони України.
Представниця заявниці в залі судового засідання заяву підтримала, просила таку задовольнити. Крім цього, просила взяти до уваги суд, що інших заінтересованих осіб по справі немає, адже дружина ОСОБА_2 померла, а його інші діти подали через представницю заяви про їх обізнаність про розгляд цієї справи та відсутність необхідності їх залучати як заінтересованих осіб.
Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву та викладене в ній обґрунтування підтримала і додатково пояснила, що з часу здійснення батьком військової служби вона перебувала постійно з ним на зв`язку, а також з командуванням військової частини. Як тільки перервався періодичний зв`язок з батьком від командування частини вона дізналась про те, що батько і його побратим ОСОБА_10 разом відбули на узгоджену командуванням позицію, однак після сильного артилерійського обстрілу місцевості, яка була визначена для виконання ними бойового завдання з військовослужбовцями було перервано зв`язок. Через певний проміжок часу командування по мобільному зв`язку повідомило їй про те, що батько пропав безвісти. Ще пізніше їй було вручено офіційне письмове сповіщення про це. Починаючи з квітня 2023 року вона і її рідні вживали відповідних заходів щодо розшуку батька, здійснюючи відповідні запити до служб Міністерства оборони, органів поліції, Уповноваженої особи з прав людини в Україні. Проте інформації не було здобуто ні щодо перебування батька в полоні, ні щодо списку осіб, які загиблі з відповідним підтвердженням знаходження тіл загиблих. Через моніторинг соціальних мереж, які здійснюються в РФ нею було отримано інформацію через так званий «реєстр військовополонених чвк вагнер», що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обліковується таким, що загинув в районі міста Бахмут, однак він не обліковується серед військовополонених і на захоплених російськими військовими позиціях було знайдено документ військовий квиток, який належить батькові з фото батька. Жодної іншої інформації не було здобуто. Заявниця просить узяти до уваги, що рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 13.02.2026 задоволено заяву ОСОБА_12 (сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ) про оголошення останнього померлим, тобто загиблим при виконання бойового завдання разом з її батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 поблизу населеного пункту Оріхово-Василівка Донецької області. Це рішення набрало законної сили і заінтересованій особі видано свідоцтво про смерть.
Заінтересовані особи Хустський відділ ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та військової частини НОМЕР_1 в особі уповноважених представників у судове засідання на розгляд справи не з`явилися, про таке повідомлялися належно, причини їх неявки суду невідомі.
Заслухавши позицію заявниці ОСОБА_1 , представниці заявниці, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази, суд доходить наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 у смт.Міжгір`я, Міжгірського району Закарпатської області. Фактичним місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 , відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 01.12.1998 року Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області (а.с. 8).
Заявниця ОСОБА_13 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с. 36, 37).
Дружина ОСОБА_2 , ОСОБА_14 , померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (а.с. 88).
Інші діти ОСОБА_2 : ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , що вбачається з свідоцтв про народження серії НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 (а.с. 91, 100, 104, 108), подали суду заяви про те, що заявниця є їхньою рідною сестрою та їм відомо про те, що вона звернулася до суду з заявою про оголошення їхнього батька померлим, всі обставини викладені в заяві відповідають дійсності, вважають, що нема необхідності залучати їх до участі в справі як заінтересованих осіб, оскільки додаткових пояснень або заперечень вони не мають, подану заяву заявниці підтримують (а.с. 90, 96, 101, 105).
Сповіщенням №18 вч НОМЕР_1 , яке надіслано начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 , висловлено прохання сповістити ОСОБА_4 , яка проживає в АДРЕСА_1 , про те, що її батько командир взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки роти ВЧ НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_2 , 1965 р.н., прийнятий на військову службу 24.02.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу та незалежність, зник безвісті 06.03.2023 року (а.с. 12).
10.03.2023 року заявницю, як дочку ОСОБА_2 , було сповіщено, про те що її батько старший лейтенант ОСОБА_2 , 1965 р.н., прийнятий на військову службу 24 лютого 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 06 березня 2023 року, про що вручено ОСОБА_4 . Сповіщення сім`ї № 3 від 10.03.2023 року за вих № 970, начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 п/п-к ОСОБА_5 (а.с. 11).
Згідно з актом службового розслідування за фактом зникнення безвісти командира взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 08.03.2023 у районі н.п.Оріхово-Василівка, Донецької області за особливих обставин, який затверджений командиром вч НОМЕР_1 ОСОБА_19 24.03.2023 року, з наявних документів та свідчень свідків, які наявні у матеріалах службового розслідування, старший лейтенант ОСОБА_7 зник безвісти 06.03.2023 у лісопосадці поблизу н.п. Оріхово-Василівка, Бахмутського району Донецької області, під час виконання обов`язків військової служби, виконуючи завдання із забезпечення оборони держави, національної безпеки і оборони, відсічі і стримування широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України, пов`язане з проходженням військової служби та захисту Батьківщини під час правового режиму воєнного стану та всій території України, внаслідок протиправних дій збройних сил Російської Федерації. 
Крім того, у вищезазначеному акті зазначені такі фактичні обставини: 06.03.2023 близько 19 год. військовослужбовці роти вогневої підтримки, а саме: командир взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_2 та номер обслуги зенітно-кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу (ПЗРК) роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_10 отримали бойовий наказ від командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , молодшого лейтенанта ОСОБА_11 на підставі бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 № 122-дск підполковника ОСОБА_20 вибути на нічне чергування на РОП розміщеному за визначними координатами у лісопосадці поблизу н.п. Оріхово-Василівка, Донецької області по трасі Е-40 як рухатись від н.п. Привілля, Донецької області у бік н.п. Оріхово-Василівка, Донецької області.
Командир роти вогневої підтримки в/ч НОМЕР_1 молодший лейтенант ОСОБА_21 особисто супроводив старшого лейтенанта ОСОБА_7 та сержанта ОСОБА_22 на визначенні позиції та довів до них необхідність виходу на зв`язок кожні дві години, а в разі необхідності негайно. Військовослужбовці мали при собі рацію Motorola, були у засобах індивідуального захисту (бронежилет та каска), з автоматами АК-74, ріжками (магазинами) до АК-74 у кількості по 4 шт. та по 2 гранати Ф-1, також мали по 360 шт. набоїв до АК -74. Окрім того, мали саперні лопати, аптечки IFAK, тощо. Перелічене майно було втрачено разом зі зникненням безвісти старшого лейтенанта ОСОБА_7 та сержанта 
ОСОБА_23 зі спостережним пунктом підтримувався до третьої години ночі, після трьох годин, зв`язок з військовослужбовцями було втрачено. Коли о сьомій годині ранку командир роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 молодший лейтенант ОСОБА_21 прибув на спостережний пункт, старшого лейтенанта ОСОБА_7 та сержанта ОСОБА_22 там вже не було. На протязі наступних двох діб силами роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 було організовано пошук старшого лейтенанта ОСОБА_7 та сержанта ОСОБА_22 , однак ніяких результатів пошук не дав. 09.03.2023 року була подана усна доповідь начальнику штабу-першому заступнику командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_24 про обставини зникнення безвісти старшого лейтенанта ОСОБА_2 та сержанта ОСОБА_10 .
У період з 09.03.2023 по 24.03.2023 (16 діб) у в/ч НОМЕР_1 відсутні офіційні та підтверджені відомості про місце перебування старшого лейтенанта ОСОБА_25 .
Здійснення розшукових заходів для встановлення місцезнаходження старшого лейтенанта ОСОБА_7 , або його тіла здійснити неможливо, оскільки останнє місцеперебування, яке зазначив єдиний свідок – молодший лейтенант ОСОБА_21 – перебуває під контролем збройних сил Російської Федерації. Дистанційну візуальну перевірку останнього місцеперебування старшого лейтенанта ОСОБА_7 здійснити не вдалося у зв`язку з інтенсивною та потужною роботою засобів радіолокаційних перешкод, що унеможливлювало проведення такого виду розшукових заходів без втрати військового майна військової частини НОМЕР_1 . Орієнтовні координати останнього місця перебування старшого лейтенанта ОСОБА_7 та сержанта ОСОБА_22 : 48,688150; 37,922625, які визначено за допомогою інтернет –ресурсу «Coogle Maps».
Дії військовослужбовця та причинний зв`язок між такими діями та подією, що трапилась у вигляді зникнення безвісти старшого лейтенанта ОСОБА_7 не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства. Підстав вважати, що старший лейтенант ОСОБА_7 не виконав військовий обов`язок у вигляді здачі у полон у ході службового розслідування не встановлено. 
Обставини зникнення безвісти старшого лейтенанта ОСОБА_7 знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку і є наслідком неправомірних дій з боку збройних сил Російської Федерації. 
Згідно з витягом з ЄРДР № кримінального провадження 12023071110000063 від 14.03.2023 року з правовою кваліфікацією стаття 115 ч.1 КК України кримінальне провадження зареєстроване за таких обставин: 13.03.2023 до ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області звернулась громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_1 , з заявою про те, що її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був мобілізований до ЗСУ командиром взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки вч НОМЕР_1 , ніс службу в Бахмутському районі Донецької області та 06.03.2023 з ним втрачено зв`язок та згідно сповіщення командування військової частини зник безвісті.
Відомості про гр. ОСОБА_2 внесені також до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20240620-1216 від 20.06.2024 року.
Згідно з рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 лютого 2026 року в справі №301/3220/25, яке набрало законної сили 17.03.2026 року, сержанта ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с.Білки, Іршавського району Закарпатської області, оголошено померлим. Датою смерті ОСОБА_10 вказано ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцем смерті населений пункт Оріхово-Василівка Бахмутського району Донецької області.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався і який триває дотепер.
Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.
Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Законодавець запроваджує спеціальну цивільно-правову норму з метою конкретизації, деталізації та диференціації правового регулювання цивільних відносин в межах їх загального роду. Спеціальна норма походить від загальної і тісно з нею пов`язана.
Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.
Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.
Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.
Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.
Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії РФ.
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України.
Велика Палата Верховного Суду виснує, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309).
Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності.
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
До таких правових висновків дійшла ВП ВС у справі № 755/11021/22 постанова від 11 грудня 2024 року.
Однак суд бере до уваги, що наказ №309 втратив чинність на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій №376 від 28.02.2025 року, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Згідно із вказаним Переліком, датою початку бойових дій у населеному пункті Оріхово-Василівка, який належить до Соледарської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області, є 24.02.2022, а датою закінчення бойових дій у даному населеному пункті є 06.08.2024. Тому відлік шестимісячного строку для звернення до суду у даній справі слід починати з 06.08.2024. Оскільки із заявою до суду заявниця звернулася 04.05.2026, то вимоги закону щодо відліку встановленого законом строку для звернення до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою дотримано.
У справі № 615/129/25 КЦС ВС виніс постанову від 20.04.2026, в якій зафіксовано правову позицію про те, що початок перебігу строку для оголошення фізичної особи померлою обчислюється за дати, коли територія після завершення активних бойових дій стала тимчасово окупованою. Правові позиції щодо моменту початку перебігу шестимісячного терміну (строк, встановленого в статті 46 ЦК України), також надані у постановах КЦС ВС в справах № 755/11021/22 (висновок про те, що 6 місяців мають відраховуватися від дня закінчення боїв на місці ймовірної загибелі особи), № 940/517/25 (момент відліку 6 місяців з урахуванням обставин справи).
Оголошення ОСОБА_2 померлим пов`язується з виникненням у заявниці (його дочки) прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат та можливість розпоряджатися його майном.
Ураховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що сукупність досліджених доказів дають суду підстави для вірогідного припущення того, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 міг загинути ІНФОРМАЦІЯ_6 в районі (поблизу) н.п.Оріхово-Василівка Бахмутського району Донецької області під час виконання обов`язків по захисту Батьківщини, і відомості про те, що він перебуває у полоні в матеріалах справи відсутні, а також, зважаючи на те, що з моменту завершення активних бойових дій у місці ймовірної загибелі ОСОБА_2 минуло понад шість місяців, суд, виходячи із змісту ст. 46 ЦК України, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню і ОСОБА_2 слід оголосити померлим. При цьому судом встановлено, що події ймовірної загибелі ОСОБА_2 мали місце 06.03.2023 року, поблизу населеного пункту Оріхово-Василівка Бахмутського району Донецької області.
Судові витрати у виді судового збору, який не було сплачено заявницею за подання заяви до суду, підлягають стягненню з ОСОБА_1 у користь держави. При цьому суд перевірив чи не має підстав для звільнення цієї особи від сплати цих витрат і встановив, що заявниця має на утриманні тільки одну дитину, працює і отримує стабільний дохід, а також повідомила в судовому засіданні, що згідна і спроможна понести ці витрати.
Керуючись ст.ст. 263-265, 273, 305-309, 354, 355 ЦПК України, ст. 46 ЦК України, суд, 

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.
Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_11 , уродженця смт. Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , - померлим від дня вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , поблизу населеного пункту Оріхово-Василівка Бахмутського району Донецької області, під час виконання ним бойового завдання, пов`язаного із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП- НОМЕР_12 , мешканки АДРЕСА_1 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 665 грн 60 коп у користь держави. 
Роз`яснити положення ч.1 ст.309 ЦПК України, згідно яких у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місце перебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.
Повне рішення складено 10.06.2026 року.

Суддя	  	В. П. Кривка	

Присяжні: Р. М. Бальцій

М. М. Дерич