Справа № 467/1794/25
2/467/112/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

16.06.2026 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.
за участю секретаря судового засідання Рожкової Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування

Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилалась на те, що 04 червня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 668431488.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, за яким до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 668431488.
03 січня 2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20190103, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги.
Відповідно до реєстру прав вимоги № 8 від 28 травня 2020 року до договору факторингу № 20190103 від 03 січня 2019 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13413,30 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості по основному боргу (тіло кредиту); 8413,30 грн. - заборгованість по відсотках.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надати йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.
У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 28 травня 2020 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 668431488у розмірі 13 413,30 грн.
Посилаючись на вказані обставини, позивач через свого представника просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 668431488 у розмірі 13 413,30 грн. та судові витрати.

Процесуальні дії у справі

Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою від 15 грудня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача - фізичної особи.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05 березня 2026 року витребувано докази від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
У т.ч. позивачу направлялось нагадування про необхідність виконання вказаної вище ухвали. 

Позиції сторін

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про його дату, час і місце повідомлялась належно кожного разу, клопотала про розгляд справи за її відсутності, у т.ч. й надала згоду на ухвалення заочного рішення. 
Відповідач до суду також не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
При цьому, відповідач причин своєї неявки до суду не вказував, будь-яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, не направляв, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належно в силу положень ч. 9 ст. 10, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування усіх передумов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи свого представника не направив, причин його неявки не вказав, відзив на позов не подав, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був.

Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи

У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого.
Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень ч.ч. 3, 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. 
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Частиною 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступленням права вимоги, серед іншого, є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
В силу зазначеного вище, саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок довести належне виконання договірних зобов`язань чи спростувати розмір існуючої заборгованості у разі заперечення проти вимог позивача, або ж право визнати позовні вимоги повністю чи частково.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
На підтвердження факту укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 позивачем надано копію договору № 668431488 від 04 червня 2019 року.
За умовами вказаного договору передбачено, що товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 3 100,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит а сплатити проценти за користування кредитом.
При цьому умовами вказаного договору визначено строк кредитування, розмір процентів за користування кредитом та порядок їх нарахування.
Крім того, за умовами договору передбачено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Позивачем також надано копію додаткової угоди від 03 липня 2019 року до договору № 668431488 від 04 серпня 2019 року, за умовами якої товариство зобов`язується збільшити суму кредиту на суму 1900 грн. з 03 липня 2019 року на строк дії договору № 668431488 від 04 червня 2019 року.
Однак, доказів підписання ОСОБА_1 договору № 668431488 та додаткової угоди до нього, як накладанням власноручного підпису, так і підписанням в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора, як це передбачено умовами п. 4.4 договору № 668431488 вказаний довір та додаткова угода до нього не містять та позивачем не надано.
Крім того, позивачем не надано доказів перерахування на користь ОСОБА_1 грошових коштів на підставі укладеного договору та додаткової угоди до нього, у розмірі та строки, передбачені договором та додатковою угодою, в той час як відповідно до абзацу ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Окрім того, доказів часткової сплати ОСОБА_1 або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій, що могло б свідчити про визнання ним боргу, матеріали справи також не містять.
Суд також вважає, що позивачем не доведено факт переходу права грошової вимоги за договором № 668431488 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки представником позивача суду надано лише копії першої та останньої сторінок договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, у зв`язку з чим неможливо дослідити умови вказаного договору, а також встановити строк дії такого договору.
Одночасно з цим, будь-яких інших доказів, як то, акти-приймання передачі реєстрів прав вимоги, відповідний реєстр прав вимоги або витяг з такого реєстру суду не надано.
Крім того, зважаючи на правову природу договору факторингу, суду не надано доказів виконання умов договору факторингу, оскільки такий передбачає передання грошових коштів в розпорядження другої сторони (клієнта), в той час як матеріали справи не містять платіжних інструкцій, актів звірки взаєморозрахунків тощо.
За такого, неможливо встановити факт переходу права грошової вимоги за договором № 668431488, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс».
Як наслідок, суд позбавлений можливості встановити правові підстави для включення до реєстру прав вимоги (витягу з реєстру) до договору факторингу № 20190103 від 03 січня 2019 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відомостей про передачу прав вимоги за договором № 668431488.
Одночасно з цим, суду також не надано доказів виконання умов договору факторингу в частині передання грошових коштів в розпорядження клієнта (ТОВ «Таліон Плюс»), оскільки відповідні докази позивачем не надано.
Разом з цим, з метою з`ясування обстави, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, суд своєю ухвалою від 05 березня 2026 року витребовував від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відповіді докази.
Крім того, судом 22 квітня 2026 року, в зв`язку з невиконанням ухвали суду від 05 березня 2026 року про витребування доказів, на адресу осіб, зазначених в цій ухвалі, повторно було направлено ухвалу про витребування доказів.
Однак, не зважаючи на прийняті судом міри, ухвала суду про витребування доказів жодною з таких осіб, зокрема, й позивачем виконана не була.
Причин неможливості надання доказів, які нею витребовувались, позивач також не повідомляв. 
Враховуючи таку процесуальну поведінку позивача щодо свого обов`язку доказування, суд приходить до висновку, що позивач не заінтересований у своєчасному та всебічному розгляді справи та досягненню мети з якою було ініційовано провадження у вказаній справі.
За такого, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт укладання між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» основного договору та додаткової угоди до нього, передачі грошей за вищевказаним договором, вчинення відповідачем дій, які б могли свідчити про визнання ним боргу та набуття позивачем права грошової вимоги до відповідача, а за такого висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за договором основного боргу та нарахованих на цю суму процентів за користування коштами.
Як наслідок, в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо питання розподілу судових витрат

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збірпокладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В зв`язку з відмовою у позові судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на відповідача.
З цих підстав, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265,280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30);

Відповідач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя           Ірина Явіца