Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року        м. Рівне

Справа № 559/706/26
Провадження № 33/4815/741/26

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю: секретаря судового засідання – Міщук Л.А., 
захисника – Коваленко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Коваленко Т.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 травня 2026 року, –

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 травня 2026 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП,до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
З матеріалів справи вбачається, що 24 лютого 2026 року в 00 год. 40 хв. в с. Привільне Дубенського району Рівненської області по вул. Дубенська, 6, водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом MAN, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричіпом Shmitz, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager №7510, що підтверджується тестом № 1300 від 24.02.2026, результат огляду становить 1,57% проміле,чим порушив п.2.9.а. Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 24 лютого 2026 року в 00 год. 40 хв. в с. Привільне Дубенського району Рівненської області по вул. Дубенська, 6, водій ОСОБА_1  керуючи транспортним засобом MAN, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричіпом Shmitz, номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого скоїв наїзд на припаркований попереду вантажний автомобіль Mercedes-Benz Actros, номерний знак НОМЕР_3 , з напівпричепом Shmitz, номерний знак НОМЕР_4 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 2.3б, п. 10.1 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі захисник Коваленко Т.В.просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Доводить, що матеріали справи, зокрема долучені відеозаписи, не містять жодних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а сам факт перебування особи поблизу транспортного засобу не покладає на неї обов`язок проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, відтак сам по собі факт перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння за відсутності доказів керування не становить склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Заслухавши доводи захисника Коваленко Т.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами, особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Статтею 124 КУпАП передбачено, що відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
При прийнятті постанови щодо ОСОБА_1  судом першої інстанції зазначені вимоги закону було дотримано.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень ґрунтуються на сукупності зібраних у справі та досліджених у судовому засіданні достатніх і достовірних доказах, яким надано належну юридичну оцінку. 
Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та вчинення ним ДТП за встановлених судом обставин підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 599364 від 24 лютого 2026 року та протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 599352 від 24 лютого 2026 року (а.с. 2, 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким результат огляду є позитивним та становить 1,57‰ проміле (а.с. 5); результатом тесту № 1300, проведеного за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (1,57‰ проміле) (а.с. 6); направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу, згідно якого водій відмовився від проходження огляду в медичному закладі (а.с. 7); схемою місця ДТП від 24 лютого 2026 року (а.с. 4); письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 (а.с. 5); письмовими поясненнями працівника АЗС ОСОБА_3 (а.с. 6); відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано визнання ОСОБА_1 факту керування вантажним автомобілем, визнання ним того, що переплутав педалі гальма та газу, внаслідок чого й відбулося ДТП, як і визнання факту вживання алкоголю (файл Clip0, час: 00:15 – 01: 17).
Зазначені докази є узгодженими між собою та з іншими доказами у справі, сумнівів у їх належності та допустимості не викликають, а тому є належними і допустимими для використання у процесі доказування, оскільки містять фактичні дані, які логічно пов`язані з обставинами, що підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, що у процесі доказування не залежать від суб`єктивного сприйняття людей.
Так, апеляційний суд виходить з того, що проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу зафіксовано відеозаписом безперервно, у зв`язку з чим долучений до матеріалів справи відеозапис є належним та допустимим доказом.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 чи порушення ними порядку оформлення адміністративних матеріалів, що могли б ставити під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновків службових розслідувань, оскарження дій, судових рішень тощо) до апеляційної скарги не додано.
Згідно письмових поясненнь водія вантажного автомобіля Mercedes-Benz Actros, номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , він зупинився на АЗС у с.Привільне. Перебуваючи в автомобілі, відчув сильний удар в задню частину автомобіля. Вийшовши з автомобіля він побачив, що ДТП здійснив водій автомобіля MAN із номерним знаком НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , який пояснив, що переплутав педалі. Крім того, у ході спілкування стало зрозуміло, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 5).
У письмових поясненнях працівник АЗС ОСОБА_3 вказав, що попросив водія автомобіля MAN із номерним знаком НОМЕР_1 , перепаркувати свій автомобіль. Приблизно через 10 хв. він побачив, як зазначений автомобіль MAN здійснив ДТП з вантажним автомобілем Mercedes-Benz Actros, номерний знак НОМЕР_3 , і викликав працівників поліції (а.с. 6).
Доводи захисника про те, що матеріали справи, зокрема долучені відеозаписи, не містять жодних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а сам факт перебування особи поблизу транспортного засобу не покладає на неї обов`язок проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, відтак сам по собі факт перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння за відсутності доказів керування не становить склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є переконливими, оскільки відеозаписом працівників поліції зафіксовано, як водій ОСОБА_1 визнав факт керування транспортним засобом, факт вчинення ДТП та вживання алкоголю (файл Clip0, час: 00:15 – 01: 17).
Крім того, відеоматеріалами зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння і за результатом тесту № 1300, проведеного за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510, встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння - 1,57‰ проміле. З даним результатом водій погодився (файл Clip0, час:10:45 – 11:50).
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1  складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст. ст. 33, 36, 38 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке, на думку апеляційного суду, буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП. 
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Отже, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. 6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд, – 

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 травня 2026 рокувідносно  ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Коваленко Т.В.– без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович