ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 травня 2026 року м. Житомир справа № 240/27337/25
категорія 114000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства культури України до Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, 
встановив:

Перший заступник керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства культури України звернувся із позовом до Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації про:
- визнання протиправною бездіяльність щодо невиконання вимог законодавства щодо забезпечення складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини "Особняк баронів де Шодуар" за адресою: м. Житомир, бульвар Старий, 22 та неподання повторно до Міністерства культури України пропозицій про внесення об`єкту культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;
- зобов`язання вчинити дії, спрямовані на забезпечення складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини "Особняк баронів де Шодуар" за адресою: м. Житомир, бульвар Старий, 22 відповідно до вимог чинного законодавства та подання пропозицій до Міністерства культури України пропозицій про занесення вказаного об`єкту адресою: м. Житомир, бульвар Старий, 22 до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
Як зазначено у позові Житомирської окружної прокуратури Житомирської області, відповідно до наказу Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації №219 від 19.11.2018 року будинок за адресою: м. Житомир, бульвар Старий, 22 набув статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини. Згідно доводів Позивача такий об`єкт у відповідності до вимог статті 13 Закону України "Про охорону культурної спадщини" підлягає реєстрації шляхом внесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
Позивач вважає, що Відповідач всупереч вимогам Порядку обліку об`єктів культурної спадщини не забезпечив складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини "Особняк баронів де Шодуар" за адресою: м. Житомир, бульвар Старий, 22 та неподання повторно до Міністерства культури України пропозицій про внесення об`єкту культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Ухвалою суду від 05.12.2025 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито адміністративну справу, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач, Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації, відзив на позов в установлені строки до суду не подало.

11.12.2025року Житомирська окружна прокуратура подала до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копію листа Міністерства культури України від 23.11.2025року, яким підтверджується, що Відповідач доопрацьовану облікову документацію на вказаний об`єкт культурної спадщини до Міністерства культури України не подавав.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав укладання охоронних договорів відносно об`єктів культурної спадщини регулюються правовими нормами Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 8 червня 2000 року №1805-III (надалі-Закон №1805-III), що були чинні на день виникнення таких відносин.

В розумінні положень статті 1 Закону №1805-III: об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;
пам`ятка культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
За приписами частини 2 статті 2 Закону №1805-III об`єкти архітектури, як об`єкти культурної спадщини, - окремі будівлі, архітектурні споруди, що повністю або частково збереглися в автентичному стані і характеризуються відзнаками певної культури, епохи, певних стилів, традицій, будівельних технологій або є творами відомих авторів.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації №219 від 19.11.2018 року будинок за адресою: м. Житомир, бульвар Старий, 22 набув статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини (а.с.25).

Суд враховує, що відповідно до частини другої статті 14 Закону №1805-III об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу). Перелік щойно виявлених об`єктів культурної спадщини ведеться органами охорони культурної спадщини та публікується такими органами на своїх офіційних веб-сайтах. Включення об`єкта до такого переліку здійснюється одночасно з набуттям ним статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини.
Переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.
Порядок обліку об`єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

Саме на виконання вказаних правових норм статті 14 Закону №1805-III Наказом Міністерства культури України від 11 березня 2013 року № 158 (у редакції наказу Міністерства культури та інформаційної політики України від 01 березня 2024 року № 158) затверджено Порядок обліку об`єктів культурної спадщини (надалі - Порядок №158).
Як зазначено в підпункту 1.1. пункту Порядку №158, цей Порядок визначає єдину систему обліку об`єктів культурної спадщини незалежно від їх видів та типів, а також порядок переміщення (перенесення) пам`ятки.
За приписами підпункту 4.7. пункту 4 Порядку №158 протягом 30 календарних днів з дня прийняття рішення про надання нерухомому об`єкту культурної спадщини статусу щойно виявленого, Ініціатор подає до МКІП разом із супровідним листом подання за формою, наведеною в додатку 6 до цього Порядку, облікову документацію згідно з розділом III цього Порядку, Акт візуального обстеження об`єкта культурної спадщини за формою, наведеною в додатку 7 до цього Порядку, рекомендації Українського інституту національної пам`яті (надалі - Інститут) щодо нерухомого об`єкта культурної спадщини, протокол Консультативної ради та належним чином завірену копію рішення про надання нерухомому об`єкту культурної спадщини статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини або копію зареєстрованої уповноваженим органом Картки.
Відповідно до вимог підпункту 4.8. пункту 4 Порядку №158 уповноважений орган зобов`язаний забезпечити складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини, внесений до Переліку до набрання чинності цим Порядком, у строк, що не перевищує 3 років з дати занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку.

Суд погоджується із доводами прокуратури, що в розумінні вимог підпункту 1.4 пункту 1 Порядку №158 саме Відповідач, Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації, є Ініціатором розгляду питань занесення чи не занесення нерухомого об`єкта культурної спадщини до Реєстру, внесення змін до відомостей Реєстру та внесення змін до Реєстру, як уповноважений орган - за категорією цієї пам`ятки національного значення.

Судом встановлено, що Відповідачем на виконання зазначених вимог Порядку №158 до Міністерства культури України подавалася облікова документація на вказаний об`єкт культурної спадщини. 
Судом встановлено, що листом від 19.09.2023 року Міністерство культури України у відповідності до вимог підпункту 5.7 пункту 5 Порядку №158 повернув Відповідачу подані документи на доопрацювання з метою уточнення позицій разом із відповідним протоколом Експертної комісії.

Суд погоджується із доводами прокуратури, що в розумінні вимог підпункту 5.8 пункту 5 Порядку №158 у разі отримання повідомлення МКІП про відмову в занесенні об`єкта культурної спадщини до Реєстру саме Відповідач, Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації, як уповноважений орган у строк, що не перевищує 3 місяців з дня отримання такого повідомлення:
або приймає рішення про виключення цього об`єкта із Переліку з одночасним повідомленням власника цього об`єкта або уповноваженого (ої) ним органу (особи) рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення. При цьому завірена належним чином копія рішення також направляється до МКІП;
або подає до МКІП доопрацьовані документи для повторного розгляду питання щодо занесення цього об`єкта культурної спадщини до Реєстру у відповідності до положень цього розділу.

Судом встановлено, що Відповідач всупереч вказаним вимогам підпункту 5.8 пункту 5 Порядку №158 з 19.09.2023 року не вжило жодних заходів щодо доопрацювання облікової документації та не подало їх до Міністерства культури України для повторного розгляду питання щодо занесення цього об`єкта культурної спадщини "Особняк баронів де Шодуар" за адресою: м. Житомир, бульвар Старий, 22 до Реєстру у відповідності до положень цього Порядку, що свідчить про протиправну бездіяльність Відповідача.

Безспірно, в розумінні вимог ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом порушеного права.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом у спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Одночасно суд враховує, що у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Вимога на захист порушеного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Отже, адміністративний суд, отримавши позовну заяву, повинен встановити наявність факту порушення права та застосувати конкретний спосіб захисту порушеного права, що залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд враховує, що відповідно до вимог Закону №1805-III та Положення про Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації (надалі - Положення) вказане Управління, як структурний підрозділ Житомирської обласної державної адміністрації наділене функціями органу охорони культурної спадщини обласної державної адміністрації.
Відповідно до вимог частини другої статті 5 Закону №1805-III до повноважень Міністерства культури України, як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить, окрім іншого:
- контроль за виконанням цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини;
- реалізація державної політики у сфері охорони культурної спадщини як одного з головних елементів національних інтересів України;
- ведення Державного реєстру нерухомих пам`яток України, здійснення координації та контролю за паспортизацією нерухомих об`єктів культурної спадщини;
- координація робіт з виявлення, дослідження та документування об`єктів культурної спадщини;
- подання Кабінету Міністрів України пропозицій про занесення об`єктів культурної спадщини національного значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та про внесення змін до нього щодо пам`яток національного значення;
- занесення об`єктів культурної спадщини місцевого значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та внесення змін до нього щодо пам`яток місцевого значення.

На підставі викладеного суд робить висновок про наявність порушеного права держави в особі Міністерства культури України, як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, зумовленого ведення Державного реєстру нерухомих пам`яток України, здійснення координації та контролю за паспортизацією нерухомих об`єктів культурної спадщини.

Таке порушене право підлягає судовому захисту та поновленню шляхом зобов`язання Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації вчинити дії, спрямовані на забезпечення складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини "Особняк баронів де Шодуар" за адресою: м. Житомир, бульвар Старий, 22 відповідно до вимог чинного законодавства та подання пропозицій до Міністерства культури України пропозицій про занесення вказаного об`єкту адресою: м. Житомир, бульвар Старий, 22 до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Відповідно до вимог ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
вирішив:

Позов першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури (вул. Леха Качинського, 2, м. Житомир, 10014, ЄДРПОУ 02909950) в інтересах держави в особі Міністерства культури України (пров. Франка Івана, 19, м. Київ, 01601, ЄДРПОУ 43220275) до Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації (вул. Мала Бердичівська, 25, м. Житомир, Житомирський район, Житомирська область, 10014, ЄДРПОУ 44668226) задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації щодо невиконання вимог законодавства щодо забезпечення складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини "Особняк баронів де Шодуар" за адресою: м. Житомир, бульвар Старий, 22 та неподання повторно до Міністерства культури України пропозицій про внесення об`єкту культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
Зобов`язати Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації вчинити дії, спрямовані на забезпечення складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини "Особняк баронів де Шодуар" за адресою: м. Житомир, бульвар Старий, 22 відповідно до вимог чинного законодавства та подання пропозицій до Міністерства культури України пропозицій про занесення вказаного об`єкту адресою: м. Житомир, бульвар Старий, 22 до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

25.05.26