ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/15643/25 Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Оксененка О.М.,
суддів: Говоруна О.В.,
Попової О.Г.,
При секретарі: Долинській Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромсервіс ЛТД» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромсервіс ЛТД» до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Техпромсервіс ЛТД» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 16.12.2024 №532380714 та №532400714.
Позов обґрунтовано тим, що висновки акту перевірки, на підставі яких були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року – у задоволенні позовних вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що подані відповідачем письмові запити не відповідають вимогам закону, а тому вони не могли і не можуть створювати для позивача обов`язку відповідати на них, відтак - відсутність відповіді на неналежні запити не може бути підставою для призначення позапланової документальної виїзної перевірки. 
У даному випадку, письмові запити, надіслані відповідачем, не містять будь-яких конкретних фактів виявлення недостовірності у поданих деклараціях, а лише загальні посилання на нереальність господарських операцій ТОВ «Техпромсервіс ЛТД», висновок про яку здійснений виключно на підставі аналізу інформації, відпрацювання ймовірних ланцюгів постачання.
На думку апелянта, наказ про призначення перевірки від 14.11.2024 №3263-п у якості фактичної підстави для позапланової документальної перевірки не містить посилань на жоден із письмових запитів. 
Крім того, апелянт звертає увагу на те, що відповідачем не встановлено будь-яких порушень законодавства у спірному періоді, за який вказане підприємство мало відносини із контрагентами.
Як вказує скаржник, суд першої інстанції не врахував подані позивачем докази та доводи, які свідчать про реальність господарських операцій із контрагентами та наявність розумної економічної мети, для якої ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» придбало у контрагентів товари, роботи та послуги та не врахував доказів використання придбаних товарів, робіт та послуг у господарській діяльності позивача, яка полягала у виконанні відповідних робіт на користь інших суб`єктів господарювання.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено про те, що письмові запити контролюючого органу відповідають вимогам п.73.3 ст.73 ПК України, тому, у відповідності до пп. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, отримавши таку вимогу, у позивача виник обов`язок подати Головному управлінню ДПС у Київській області інформацію, визначену в запитах, та її документальне підтвердження протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем їх отримання.
До того ж, відповідач вказує, що позивачем не підтверджено факту наявності в нього відповідної розумної економічної причини (ділової мети), яка полягає в подальшому використанні у власній господарській діяльності та/або реалізації придбаного товару із отриманням прибутків, приросту активів, отримання відповідного економічного ефекту.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу заступника начальника Головного управління ДПС у Київській області №3263-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» (податковий номер 30531000)», з 14 по 20 листопада 2024 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово- господарських взаємовідносин з ТОВ «Промбудсервіс» за період грудень 2018 року, з ТОВ «Пром-Техно Група» за період січень 2021 року, березень 2021 року, з ПП «Трейдметалпласт» податковий номер 37069560, за період січень 2021 року, з ТОВ «Інград ЛТД» за період січень 2021 року, з ТОВ «Крафт Стоунер» за період серпень 2021 року.
За результатами перевірки складено акт №57071/10-36-07-14/30531000 від 22 листопада 2024 року, яким встановлено порушення ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» п. 44.1 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 6 943 671,00 грн, в тому числі по періодам - у січні 2021 року на суму 6 943 671,00 грн, та завищено суму від`ємного значення на загальну суму 1 412 882,00 грн, в тому числі по періодам: у грудні 2018 року на суму 200 000,00 грн, у березні 2021 року на суму 897 201,00 грн, у серпні 2021 року на суму 315 681,00 грн.
На підставі акта перевірки від 22 листопада 2024 року Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:
- №532380714 від 16 грудня 2024 року відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на загальну суму 7 638 038,00 грн, з яких 6 943 671,00 грн - податкове зобов`язання, 694 3 67,00 грн - штраф;
- №532400714 від 16 грудня 2024 року відповідно до якого сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, підлягає відображенню платником податків у відповідних рядках податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період, на який припадає день узгодження цього податкового повідомлення-рішення (завищено у грудні 2018 року на суму 200 000,00 грн, у березні 2021 року на суму 897 201,00 грн, у серпні 2021 року на суму 315 681,00 грн).
Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки надані позивачем первинні документи не є достатніми для підтвердження факту їх реальності, що свідчить про відсутність у позивача права на формування податкового кредиту, тому підстави для скасування спірних податкових повідомлень-рішень – відсутні.
Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.
Згідно абзацу 1-3 пункту 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. 
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 
2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245, запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. 
У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.
Абзацом 2 пункту 14 Порядку № 1245 передбачено, що у разі коли за результатами перевірок інших платників податків або за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого' покладено на органи державної податкової служби, платник податків зобов`язаний надати пояснення та їх документальне підтвердження на обов`язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня надходження запиту.
Пунктом 16 вказаного Порядку визначено, що у разі коли запит складено з порушенням вимог, визначених у пунктах 9 і 10 цього Порядку, суб`єкт інформаційних відносин звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Зміст зазначених положень дає підстави для висновку про те, що запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто наявність чітко окреслених обставин, які у відповідності до пункту 73.3 статті 73 ПК України є умовою, за якої відповідний орган може звернутися із таким запитом. Без повідомлення вказаних фактів платник податків позбавлений об`єктивної можливості надати вмотивовані пояснення та їх документальне підтвердження.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 19.04.2018 у справі №813/4282/16.
У відповідності до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Правовим наслідком складання та направлення контролюючим органом на адресу позивача письмового запиту про подання інформації є виникнення обов`язку ц останнього подати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження.
Документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення.
Пунктом 85.8 статті 85 ПК України передбачено, що посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Відповідно до п. 85.4 статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Положеннями п. 85.1 статті 85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.
При цьому, положеннями п. 85.6 статті 85 ПК України передбачено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Як вбачається з матеріалів справи, документальна позапланова виїзна перевірка позивача була проведена на підставі наказу ГУ ДПС у Київській області від 14.11.2024 № 3263-п, в якому зазначено, що на підставі пп.191.1.1 п. 191.1 ст. 191, пп. 20.1.4, п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82, пп. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Промбудсервіс» податковий номер 30187763, за період грудень 2018 року, з ТОВ «Пром-Техно Група» податковий номер 36469368, за період січень 2021 року, березень 2021 року, з ПП «Трейдметалпласт» податковий номер 37069560, за період січень 2021 року, з ТОВ «Інград ЛТД» податковий номер 43674705, за період січень 2021 року, з ТОВ «Крафт Стоунер» податковий номер 42873919, за період серпень 2021 року.
Прийняттю рішення про проведення документальної перевірки передували запити контролюючого органу, які направлено на адресу перевірки позивача від 25.03.2021 №1834/12/10-36-07-16, від 27.05.2021 №8086/12/10-36-07-16, від 03.11.2021 №17929/12/10-36-07-17, в яких контролюючий орган посилався на те, що на підставі зазначеної інформації з`ясоване оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки відсутнє реальне (законне) джерело походження (введення в обіг при первинному продажі) ідентифікованого товару (відсутнє дійсне формування цього активу), а відтак неможливий його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні господарських відносин.
Вказані запити відповідача містять посилання на абз. 3 п. 73.3 ст. 73 ПК України та на виявлену недостовірність у поданих податкових деклараціях у зв`язку із виявленням нереальних господарських операцій між ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» та його контрагентами.
При цьому, у вказаних запитах податковий орган зазначив перелік інформації, яка запитується у ТОВ «Техпромсервіс ЛТД», та перелік документів, які пропонується надати.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що вказані письмові запити не містять будь-яких конкретних фактів виявлення недостовірності у поданих деклараціях, у них лише наявні загальні посилання на нереальність господарських операцій ТОВ «Техпромсервіс ЛТД», висновок про яку здійснений виключно на підставі аналізу інформації, відпрацювання ймовірних ланцюгів постачання.
У зв`язку з вказаними порушеннями, позивачем не було надано відповідей на такі запити.
До того ж, наказ про призначення перевірки від 14.11.2024 №3263-п у якості фактичної підстави для позапланової документальної перевірки також не містить посилань на жоден із письмових запитів.
Надалі, посадовими особами ГУ ДПС у Київській області виконані передбачені ст. 81 ПК України умови допуску до проведення перевірки, зокрема, з направленнями на проведення перевірки ознайомлено керівника ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» Віталія Косенко під підпис 14.11.2024, з наданням копії наказу про проведення перевірки від 14.11.2024 №3263- п.
У свою чергу, у журналі реєстрації перевірок ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» зроблено запис під №38 від 14.11.2024.
Таким чином, факт ознайомлення 14.11.2024 з направленням, пред`явлення службового посвідчення, надання наказу підтверджується підписом директора Косенко В.В. в направленні на перевірку від 14.11.2024 № 11207/10-36-07-14.
У даному випадку слід звернути увагу на правову позицію, неодноразово висловлену як Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року у справі №21-425а14, так і у постановах Верховного Суду від 05 лютого 2019 року у справі №821/1157/16, від 05 лютого 2019 року у справі №2а-10138/12/2670, від 04 лютого 2019 року у справі №807/242/14, згідно з якою, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Відтак, процедурні порушення, допущені контролюючим органом під час призначення перевірки (зокрема, щодо неправомірного прийняття наказу про призначення перевірки), можуть бути підставою для скасування у судовому порядку рішень контролюючого органу, прийнятих за наслідками такої перевірки, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 26.03.2019 у справі №806/4875/14 та у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18.
У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2020 (справа №826/17123/18) зроблено висновок, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
У контексті наведеного суд вважає за необхідне підкреслити, що у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.
Під час ухвалення постанов від 28 жовтня 2022 року у справі №600/1741/21-а, від 12 жовтня 2022 року у справі № 160/24072/21 Верховний Суд також враховував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, і зазначив, що доводи про неправомірність дій контролюючого органу, а саме - невиконання вимог норм ПК України щодо процедури проведення перевірки можуть бути підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання протиправними рішень прийнятих за її наслідками.
З огляду на те, що неналежне оформлення запитів про надання документів не є суттєвим процедурним порушенням, що може свідчити про неправомірність винесення відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступні обставини справи.
У силу вимог пп.14.1.181 п. 14.1 статті 14 ПК України - податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду.
Підпунктом «а» п. 198.1, п.198.2, п.198.3 статті 198 ПК України закріплено право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3).
Згідно із п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Згідно п. 198.6 статті 198 ПК України не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.
При цьому, Законом України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Відповідно до статті 1 вказаного Закону - первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі статтею 9 вказаного Закону - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги), необхідні первинні документи (податкові накладні), оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».
При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документа не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
Таким чином, оскільки наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, які пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податку, а також відповідають змісту й обсягу, відображеному в укладених платником податку договорах та складених на їх підставі первинних документах, тому у разі якщо певна господарська операція не здійснювалась, визначення податкового кредиту було б безпідставним і сума ПДВ не підлягала би відшкодуванню з бюджету, незважаючи на наявність у платника податку (позивача у справі) податкової накладної, а також доказів сплати постачальнику сум ПДВ у складі вартості товару.
Як свідчать матеріали справи, у ході проведення перевірки встановлено взаємовідносини ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» з контрагентами: ТОВ «Промбудсервіс» за період грудень 2018 року, з ТОВ «Пром-Техно Група» за період січень 2021 року, березень 2021 року, з ПП «Трейдметалпласт» за період січень 2021 року, з ТОВ «Інград ЛТД» за період січень 2021 року, з ТОВ «Крафт Стоунер» за період серпень 2021 року.
Так, між ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» та ТОВ «Промбудсервіс» укладено договір підряду №04/05/18 від 04.05.2018, згідно з яким ТОВ «Промбудсервіс» зобов`язується виконати ремонтні роботи по реконструкції хлорного господарства Деснянської водопровідної станції за адресою проспект Алішера Навої, 1.
Загальна вартість робіт за цим договором складає 4 631 700,88 грн. в т.ч. ПДВ - 771950,15 грн. (п.2.1. Договору).
На підставі окремої заявки підрядника, Замовник на власний розсуд має право надати підряднику аванс у розмірі 70% від вартості робіт (п. 2.3. Договору).
Відповідно до п. 3.2.1 Договору підрядник має право залучати до виконання робіт третіх осіб (субпідрядників) та зобов`язується нести відповідальність за результати їх роботи.
На виконання вказаних робіт, ТОВ «Промбудсервіс» виконані будівельні роботи, всього на суму 2 071 688, 64 грн., в т .ч. 414 337, 73 грн. ПДВ, а саме: 
- по об`єкту – Реконструкція Хлорного господарства Деснянської водопровідної станції на просп. Алішера Навої, 1 у Дніпровському районі м. Києва на суму 274 301, 69 грн. з ПДВ згідно акту виконаних робіт № 1 від 31.05.2019;
- по об`єкту – Реконструкція Хлорного господарства Деснянської водопровідної станції на просп. Алішера Навої, 1 у Дніпровському районі м. Києва на суму 1 771 832,58 грн. з ПДВ згідно акту виконаних робіт № 2 від 31.05.2019;
- по об`єкту – Реконструкція Хлорного господарства Деснянської водопровідної станції на просп. Алішера Навої, 1 у Дніпровському районі м. Києва на суму 508,74 грн. з ПДВ згідно акту виконаних робіт № 3 від 31.05.2019;
- по об`єкту – Реконструкція Хлорного господарства Деснянської водопровідної станції на просп. Алішера Навої, 1 у Дніпровському районі м. Києва на суму 13 887,29 грн. з ПДВ згідно акту виконаних робіт № 4 від 31.05.2019;
- по об`єкту – Реконструкція Хлорного господарства Деснянської водопровідної станції на просп. Алішера Навої, 1 у Дніпровському районі м. Києва на суму 11 158,34грн. з ПДВ згідно акту виконаних робіт № 5 від 31.05.2019.
Вказані роботи замовлені позивачем на виконання Договору генерального підряду № 0418 від 04.04.2018 укладеного із ПАТ «АК «Київводоканал» відповідно до умов якого Замовник доручив та зобов`язався прийняти та оплатити, а Генпідрядник взяв на себе зобов`язання на власний ризик, власними та/або залученими силами виконати і здати у встановлений цим Договором строк будівельні роботи по об`єкту: «Реконструкція хлорного господарства Деснянської водопровідної станції на просп. Алішера Навої, 1 у Дніпровському районі м. Києва». 
Остаточна договірна ціна вказаного договору в розмірі 17 252 017, 80 грн. зафіксована в Додатковій угоді № 4 від 27.12.2018 року до договору генерального підряду № 0418 від 04.04.2018 року. 
Відповідно, частина робіт із вказаного обсягу були виконані саме ТОВ «Промбудсервіс» на замовлення позивача для виконання умов договору генерального підряду №0418 від 04.04.2018 та були прийняті Замовником без зауважень, що підтверджується актами приймання будівельних робіт за червень, липень та серпень 2018 року.
У відповідності до пояснень позивача, виконання робіт ТОВ «Промбудсервіс» було необхідним для ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» з метою виконання зобов`язань за іншими договором та було економічно виправданим, оскільки позивач не зміг би виконати увесь обсяг робіт без залучення субпідрядників.
У свою чергу, відповідач жодним чином не спростував доводи позивача про те, що за результатами будь-яких перевірок ПАТ «АК «Київводоканал» було виявлено ознаки безтоварності операцій щодо виконання робіт, підрядником у яких виступало ТОВ «Техпромсервіс ЛТД».
На виконання умов вказаного договору, ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» було перераховано у грудні 2018 року авансові платежі на користь ТОВ «Промбудсервіс».
У свою чергу, ТОВ «Промбудсервіс» було виписано, складено та зареєстровано в реєстрі ЄРПН податкові накладні.
Разом з тим, судом першої інстанції зауважено, що у перевіряємому періоді (грудень 2018 року) будівельні роботи не виконувались, а згідно наданих до перевірки бухгалтерських документів, оборотно-сальдових відомостей по рах. 631, 903, 311 роботи по вказаному договору були виконані лише в травні 2019 року.
У даному випадку слід враховувати, що виконання будівельних робіт у перевірямому періоді не є безумовною підставою для складання податкової накладної, оскільки вона складається по факту однією із перших подій: або по факту виконання робіт, що оформлені відповідними актами, або по факту надходження попередньої оплати.
Враховуючи, що податкові накладні складені ТОВ «Промбудсервіс» по факту перерахування коштів ТОВ «Техпромсервіс ЛТД», і стали першою подією, яка є підставою для складання податкової накладної.
При цьому, ТОВ «Промбудсервіс» самостійно не виконувало ремонтно-будівельні роботи, а залучало для цього субпідрядні організації, про що свідчить аналіз ЄРПН за грудень 2018 року, а саме:
- ТОВ «Мейлор» сума взаємовідносин за грудень 2018 - 350 000 грн., в т.ч. ПДВ 58333,34 грн.,
- ТОВ «Юстінг Мейд» сума взаємовідносин за грудень 2018 - 538200 грн., в т.ч. ПДВ 89700 грн.,
- ТОВ «Ленс Кепітал» сума взаємовідносин за грудень 2018 - 97000 грн., в т.ч. ПДВ 16166,67 грн.
Як зазначив податковий орган, ТОВ «Мейлор» (код 42369149) середня кількість працівників - 5 осіб. Основні засоби відсутні. У складі податкового кредиту за грудень 2018 року - розчинник гідратних пробок, світильник стельовой, гранати, рисова вермішель, штани з джинсової тканини, лапша швидкого приготування, кава розчинна, шрот соняшниковий, мандарини, та інші ТМЦ. З 05.02.2020 прийняте рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника.
ТОВ «Юстінг Мейд» (код 42465366) середня кількість працівників - 5 осіб. Основні засоби відсутні. У складі податкового кредиту за грудень 2018 року – мандарини, помідори свіжі, гранати, шрот соняшниковий, сорочка для чоловіків, макуха соняшникова, розчинник гідратних пробок. З 05.02.2020 прийняте рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника.
ТОВ «Ленс Кепітал» (код 42456278) протягом грудня 2018 року, відсутня реєстрація податкових накладних, податкова звітність відсутня (не подавалась). З 04.02.2020 прийняте рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника.
Вказані обставини, на думку контролюючого органу свідчать про те, що ТОВ «Мейлор», ТОВ «Юстінг Мейд», ТОВ «Ленс Кепітал» по ланцюгу постачання послуг на користь ТОВ «Промбудсервіс» здійснюють викривлення показників податкової звітності з податку на додану вартість через недостовірне їх визначення, зокрема, нереальне постачання (продаж) різноманітних товарів та послуг.
Однак, відповідачем не було враховано, що позивач як платник податку самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за несплату податків контрагентом, порушення ним правил здійснення господарської діяльності та наявність обставин державної реєстрації, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи-платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства.
У даному випадку позивач не може нести відповідальність за можливі невиконання контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.
Вказані суб`єкти підприємницької діяльності є контрагентами «третього порядку» для позивача.
У постанові від 24.10.2019 у справі №820/7293/13-а Верховний Суд зауважив, що правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, на які посилається відповідач, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть свідчити про нереальність господарських взаємовідносин, які є предметом дослідження у цій справі.
Відтак, порушення податкового законодавства контрагентами позивача, чи контрагентами контрагентів позивача не може мати негативних наслідків для останнього.
З урахуванням наведеного, а також враховуючи наявність належного документального підтвердження вказаних господарських операцій щодо придбання ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» будівельних робіт ТОВ «Промбудсервіс» та зв`язку таких операцій із господарською діяльністю позивача, апеляційний суд вважає правомірним формування позивачем податкового кредиту за результатом таких операцій.
Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до частини першоїст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.
Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення вимог податкового законодавства з боку його контрагентів.
Крім того, у перевіряємому періоді, між ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» та ТОВ «Пром-техно Група» укладено договір №0106-ТІ/АСУ-Я на поставку товару, вказаного в Специфікації к договору, а саме: - АСК ТП у складі згідно з переліком (автоматизована система керування технологічним процесом). Загальна сума договору складає 43 200 000 грн„ у т.ч. ПДВ 7200000 грн.
Зазначене обладнання було використано позивачем на виконання договору будівельного підряду №572/20 від 17.04.2020 року укладеного з АТ «Укргазвидобування», згідно умов якого Замовник доручив позивачу, як підряднику на свій ризик та необхідними матеріалами виконати роботи з реконструкції установки з переробки газу для стабілізації та пониження гирлових тисків на свердловинах Яблунівського, Скоробагатського та Камишанського родовищ, а саме: побудувати та укомплектувати необхідним устаткуванням за завданням Замовника відповідно до проектно – кошторисної документації, умов Договору та здати об`єкт у встановлений строк об`єкт.
Згідно Додатку 3 до Договору № 572/20 від 17.04.2020 в п. 18 зазначено вартість устаткування, яке підлягає встановленню на зазначений об`єкт а саме: вартість АСК ТП – 36 000 000 грн. (без ПДВ).
Відповідно, ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» підписало з Замовником акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 26.01.2021.
Надалі, 09.07.2021 між ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» та Замовником було підписано Додаткову угоду № 2 до Договору будівельного підряду від 17.04.2020 № 572/20 та додаток № 3 до Договору генерального підряду в редакції додаткової угоди № 2 від 09.07.2021 (специфікацію вартості устаткування) в якій зазначене закуплене та встановлене обладнання було відображено вже в п. 12, вартістю 36 000 000 (без ПДВ). 
У відповідності до договору № ЗШД від 04.02.2021 ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» закуплено у ТОВ «Пром-Техно-Група» спеціальне обладнання – шафу серверну з джерелом безперебійного живлення в кількості 1 шт., шафу керування САК БРГ-1 в кількості 1 шт. та шафу керування САК БРГ-2 в кількості 1 шт., визначене специфікацією яка міститься в Додатку 1 до зазначеного договору поставки, загальною вартістю 5 383 210,80 грн. в т.ч. 897 201,80 грн. – ПДВ. 
Зазначене обладнання було використано ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» на виконання договору підряду № 2008000048 від 28.08.2020, укладеного з АТ «Укртрансгаз» філією Оператором газосховищ України, згідно з умовами якого ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» мало виконати роботи з реконструкції установки осушення газу з автоматизацією технологічного процесу на Дашавському підземному сховищі газу. 
Необхідність встановлення обладнання, яке в наступному було закуплено ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» у ТОВ «Пром-Техно-Група» на підставі договору № ЗШД від 04.02.2021, була визначена також переліком обладнання, що був відображений в Додатку № 3 до договору підряду № 2008000048 від 28.08.2020 – в пунктах 43, 44 та 45 Додатку. 
Факт встановлення обладнання на зазначений об`єкт підтверджується Актом № 1 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт що є додатком до Акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2021 року від 31.03.2021 та Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2021 року від 31.03.2021. 
На виконання умов вказаного договору, ТОВ «Пром-техно Група» було складено видаткову накладну №8 від 25.01.2021 на суму 43 200 000 грн., в т.ч. ПДВ 7 200 000 грн. «АСК ТП згідно з переліком» та виписано податкову накладну №1 від 25.01.2021 на суму 35150000 в т.ч. ПДВ 5858333,33 грн. (за мінусом авансів, отриманих у попередніх періодах). ПДВ у сумі 5858333,33 грн. включено ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» до складу податкового кредиту в січні 2021 року у повному обсязі.
У свою чергу, відповідач не спростував доводи позивача про те, що у контролюючих органів не виникало питань до АТ «Укргазвидобування» в контексті реальності виконаних робіт та встановленого обладнання на виконання відповідних договорів з ТОВ «Техпромсервіс ЛТД».
Разом з тим, контролюючим органом зауважено, що ТОВ «Пром-техно Група» не є виробником (повністю або частково) поставленого товару. 
Згідно даних ЄРПН ТОВ «Пром-техно Група» за січень 2021 року - основним постачальником товару з ідентичним КВЕД (8537) були:
- ТОВ «Науково-виробнича компанія «Техімпекс», (шафа керування АВО в зборі, панель тиристорна 409201-Е05 (2x0,5 кВт) в зборі, панель тиристорна 409203- Е07 (2x15 кВт) в зборі, панель тиристорна 409203-Е04-01(02) (130 кВт) в зборі);
- ТОВ «Системи автоматизації Сервіс» (щит мережі АСК ТП №1- ЩМ, щит ІУС, щит СПАЗ, щит САК БПУГ, шафа керування САК установкою осушення газу).
При цьому, ТОВ «Науково-виробнича компанія «Техімпекс» не є виробником вказаного обладнання. 
Згідно аналізу даних ЄРПН, вказане обладнання придбане у ТОВ «Інвестиційна компанія «Вектор Капітал», за ціною за ціною майже у 7 разів дешевшою, ніж реалізована у подальшому ТОВ «Пром-техно Група».
У свою чергу, ТОВ «Інвестиційна компанія «Вектор Капітал» не є виробником вказаного обладнання. 
У відповідності до аналізу даних ЄРПН, вказане обладнання придбане у ТОВ «Системи автоматизації Сервіс» за ціною майже у 16 разів дешевшою, ніж ТОВ «Пром-техно Група» реалізувала у подальшому на користь ТОВ «Техпромсервіс ЛТД».
ТОВ «Системи автоматизації Сервіс» не є виробником вказаного обладнання. Згідно аналізу даних ЄРПН, вказане обладнання придбане у ТОВ «САС ЛТД».
ТОВ «САС ЛТД» не є виробником вказаного обладнання. 
Згідно аналізу даних ЄРПН, вказане обладнання придбане у Товариство з обмеженою відповідальністю «Призма Енерджи Груп». 
У подальшому, по ТОВ «Призма Енерджи Груп» не встановлено придбання товарів з кодом УКТЗД « 8537», тобто не прослідковується походження товару із вказаною номенклатурою та/або кодом УКТЗД.
Що стосується товару з номенклатурою: щит мережі АСК ТП №1 - ЩМ, щит ІУС, щит СПАЗ, щит САК БПУГ, шафа керування САК установкою осушення газу, яке ТОВ «Пром-техно Група» придбало безпосередньо у ТОВ «Системи автоматизації Сервіс», проведеним аналізом не встановлено подальше придбання останнім продукції вказаної номенклатури та або кодом УКТЗД.
Таким чином, прослідковується походження товару «АСК ТП у складі згідно з переліком», придбаного ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» у ТОВ «Пром-техно Група», по ланцюгу придбання на загальну суму 43 200 000 грн.у т.ч, ПДВ 7 200 000 грн. 
Крім того, встановлено необґрунтоване зростання ціни між деякими ланками по ланцюгу постачання до 16 разів, без відповідного обґрунтування (поліпшення, доопрацювання, наладка) такого завищення.
Також, у перевіряємому періоді між ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» та ТОВ «Пром-техно Група» укладено договір №ЗШД від 04.02.2021 року, згідно з яким ТОВ «Пром-техно Група» - постачальник зобов`язується поставити в погоджені строки товари, вказані в специфікації, а Покупець зобов`язується прийняти і сплатити за них згідно виставлених рахунків. Товари поставляються Покупцю силами, засобами та за рахунок Покупця, (п.4.3 Договору).
Згідно Додатку №1 (специфікація) Постачальник здійснює поставку Покупцю наступного товару на загальну суму 5 383 211 грн., у т.ч. ПДВ 897 201 грн.
На виконання умов вказаного договору, ТОВ «Пром-техно Група» було складено видаткові накладні. ПДВ у сумі 897201 грн. включено ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» до складу податкового кредиту в березні 2021 року.
Згідно наданих до перевірки бухгалтерських документів, оборотно-сальдових відомостей по рах. 631, 903, 311, банківських виписок, оплата за вказаний товар у перевіряємому періоді не здійснювалась. Станом на 31.03.2021 заборгованість ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» перед ТОВ «Пром-техно Група» склала 39 033 210 грн.
Однак, ТОВ «Пром-техно Група» не є виробником вказаного обладнання. 
Згідно аналізу даних ЄРПН, вказане обладнання придбане у ТОВ «Портавіа» - шафа керування САК БРГ-1, шафа керування САК БРГ-2, шафа серверна з джерелом безперебійного живлення).
ТОВ «Портавіа» в свою чергу вказане обладнання придбано у ТОВ «Системи автоматизації Сервіс» за ціною 3 419 400 грн., в т.ч. ПДВ 569900 грн.
Втім, у ТОВ «Системи автоматизації Сервіс» відсутнє придбання товару з вказаною номенклатурою та/або кодом УКТЗД, тобто відбувся обрив ланцюга по ланці постачання продукції на користь ТОВ Пром-техно Група» на суму ПДВ 897 202 грн.
Тобто, вказані висновки перевірки щодо нереальності господарських операцій зводяться виключно до неможливості відстеження ланцюга постачання та необґрунтоване ціноутворення.
Однак, формування ціни на товар здійснюється безпосередніми учасниками операції, завищення чи заниження ціни на товар не може слугувати підтвердженням податкового правопорушення, адже у таких випадках пропорційно ціні товару змінюється й база оподаткування ПДВ.
Крім того, на адвокатський запит представника позивача ТОВ «Пром-техно Група» надало копію акту податкової перевірки від 11.04.2025 №30728/Ж5/26-15-07-04-03/36469368, предметом якої були спірні періоди, що підлягали перевірці податковим органом по контрагенту ТОВ «Техпромсервіс ЛТД», за змістом якого перевірці ТОВ «Пром-техно Група» подібних «порушень» не виявлено, що свідчить про суперечливе в ставлення відповідача до одних і тих же господарських операцій.
Крім того, у перевіряємому періоді між ТОВ ««Техпромсервіс ЛТД» та ПП «Трейдметалпласт» укладено договір №ТМП-852 від 18.01.2021, згідно з яким ПП «Трейдметалпласт» - постачальник зобов`язується передати у власність покупця Товар, а Покупець - зобов`язується прийняти та сплатити його вартість на умовах, обумовлених цьому договорі, (п.1.1. Договору).
Кількість і асортимент товару, що постачається, вказується у видаткових накладних, що мають силу специфікації, складених на підставі заявок на постачання Товару Покупця, які є невід`ємними частинами цього договору (п.1.3. Договору).
Товар поставляється на умовах централізованого завозу транспортом Постачальника або транспортом Покупця, за попередньою домовленістю сторін.
На виконання умов вказаного ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» було закуплено у ТОВ «Трейдметалпласт» спеціальне обладнання – інвертори потужністю 30 кВт (10 шт.) та 33 кВт (7 шт.), а всього 17 шт.
За поставку вказаних інверторів ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» оплатило по факту поставки згідно із платіжною інструкцією від 28.01.2021 №222 на суму 2549847 грн, з них ПДВ – 424974,50 грн.
14 інверторів, із закуплених у ТОВ «Трейдметалпласт», встановлено на об`єкт Хрестищенське ГКР на виконання умов договору № 5ТКА-ХрДКС від 20.09.2021 укладеного з АТ «Укргазвидобування», відповідно до умов якого наше товариство виконувало роботи по облаштуванню Хрестищенського ГКР, встановлення п`ятого ТКА Titan-130 на Хрестищенській ДКС (нове будівництво) за межами населених пунктів на території адміністративного підпорядкування Хрестищенської сільської ради Красноградського району Харківської області. 
Необхідність встановлення інверторів на вказаний об`єкт підтверджується Додатком № 3 до Договору № 5ТКА-ХрДКС від 20.09.2021, а саме п. 33 даного Додатку в якому було визначено необхідність установки компенсації реактивної потужності 410 кВАр. 0,4 кВVarset Comfort у кількості 2 шт. 
Також факт встановлення зазначених інверторів на об`єкт підтверджується калькуляціями на дані установки за лютий та січень 2022 року. 
3 інвертори із закуплених у ТОВ «Трейдметалпласт» було встановлено на об`єкт ГДКС «Угерсько» на виконання умов договору підряду № 2111000047 від 12.11.2021, відповідно до умов якого наше товариство виконувало роботи по реконструкції установки осушення газу дотискуючої компресорної станції «Угерсько» Угерського підземного сховища газу. Необхідність їх встановлення на вказаний об`єкт підтверджується Додатком 3 до договору підряду № 2111000047 від 12.11.2021, а саме п. 138 даного Додатку в якому було визначено необхідність встановлення Шафи серверної з джерелом безперебійного живлення. 
Факт використання зазначених 3 інверторів при встановленні обладнання передбаченого п. 138 Додатку підтверджується калькуляцією за лютий 2022 року. 
Під час податкових перевірок АТ «Укргазвидобування» у контролюючого органу не виникало претензій щодо реальності виконаних позивачем та поставленого устаткування.
На виконання умов вказаного договору, ПП ПП «Трейдметалпласт» було складено видаткові накладні. ПДВ у сумі 424975 грн. включено ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» до складу податкового кредиту в січні 2021 року у повному обсязі.
Разом з тим, проводячи перевірку, контролюючий орган прийшов до переконання, що ПП «Трейдметалпласт» у січні 2021 року не придбавало товар із вказаною номенклатурою, натомість, придбавало протягом липня-вересня 2020 року товар вказаної категорії у наступних постачальників:
- «Інвертор 30 кВТ», - у ТОВ «Енергетичні системи та комплектуючі», код 43517467, за ціною 30138,44 грн. (без ПДВ) за одиницю продукції.
- «Інвертор 33 кВТ» - у ТОВ «Універс У», код 42234004, за ціною 37354,51 грн. (без ПДВ) за одиницю продукції.
Тобто, відбулось зростання ціни на вказаний вид продукції при подальшій реалізації Інверторів від що ПП «Трейдметалпласт» на користь ТОВ «Техпромсервіс ЛТД».
Згідно даних 20-ПП «Відомості про об`єкти оподаткування», поданих ПП «Трейдметалпласт» - взято на облік лише 29.01.2021. 
Вказане, на думку контролюючого органу, свідчить про відсутність обгрунтованих підстав для з`ясування обставин зберігання 17 інверторів з моменту їх придбання у 2020 році і до подальшої реалізації у 2021 році.
Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що завищення ціни товару, навіть безпідставне, не може вказувати на заниження податкового зобов`язання з ПДВ. 
Можливі порушення ПП «Трейдметалпласт» порядку обліку та зберігання вказаних інверторів та відсутність документів на їх транспортування самі по собі не можуть свідчити про те, що такі інвертори не були поставлені позивачу.
Крім того, сама ж собою наявність, або відсутність окремих документів, а також помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю, мали місце.
У даному випадку суд не приймає до уваги посилання контролюючого органу на окремі недоліки в оформлених документах, так як між та його контрагентами-продавцями товарно-матеріальних цінностей були укладені не договори перевезення, а договори поставок. 
У свою чергу, товарно-транспортна накладна, подорожній лист, тобто документи, що передбачені Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, і в операціях з поставки товару не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. 
З урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до переконання про правомірність формування позивачем податкового кредиту за фактом придбання вказаних інверторів у ПП «Трейдметалпласт».
Також, у спірному періоді між ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» та ТОВ «Інград ЛТД» податковий номер 43674705 укладено договір №2112/04 від 21.12.2020, згідно з яким ТОВ «Інград ЛТД» - Продавець зобов`язується передати у власність покупця кабель в асортименті Товар, а Покупець - зобов`язується прийняти та сплатити його вартість на умовах, обумовлених цьому договорі, (п.1.1. Договору).
Найменування, кількість та ціна товару, що постачається, вказується у видаткових накладних, (п.1.2. Договору). Постачання товару здійснюється самовивозом або із залученням третіх осіб для доставки необхідної партії товару.
За умовами вкзаного договору було поставлено товар за наступними видатковими накладними: №12 від 26.01.2021 на суму 929963,48 грн, у т.ч. ПДВ на суму 154993,57 грн (електричні з`єднувачі та кабель електричний ізольований в бутах); №13 від 26.01.2021 на суму 430375,18 грн, у т.ч. ПДВ на суму 71729,20 грн (кабель електричний); №15 від 26.01.2021 на суму 813003,60 грн, у т.ч. ПДВ на суму 135500,60 грн (кабель електричний); №14 від 26.01.2021 на суму 720420,90 грн, у т.ч. ПДВ на суму 120070,16 грн (кабель елеткричний); №16 від 25.01.2021 на суму 1068415,70 грн, у т.ч. ПДВ на суму 178069,28 грн (кабель електричний).
За поставку вказаних товарів ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» оплатило по факту поставки згідно із платіжною інструкцією від 28.01.2021 №209.
По факту поставки ТОВ «Інград ЛТД» склало та зареєструвало у ЄРПН податкові накладні на загальну суму ПДВ 660 362,81 грн.
Зазначені матеріали використані ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» при виконанні договорів:
1) № 5ТКА-ХрДКС від 20.09.2021, укладеного ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» з АТ «Укргазвидобування», що підтверджується актом № 22 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2022 року.
2) № 2111000047 від 21.11.2021, укладеного ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» з АТ «Укртрансгаз», що підтверджується актом № 10 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2022 року; актом № 9 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2022 року; актом №8 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2022 року; актом № 5 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2022 року.
3) № 2008000048 від 28.08.2020, укладеного ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» з АТ «Укртрансгаз», що підтверджується актом № 11 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року; актом № 9 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року; актом № 6 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року; актом № 24 виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року; актом № 22 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року; актом № 20 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року. 
Однак, як вказує контролюючий орган, згідно аналізу даних ЄРПН у ТОВ «Інград ЛТД» відсутнє придбання протягом 2020-2021 років кабельної продукції з відповідним кодом УКТЗЕД.
Крім того, не надано будь-яких документів (договори на перевезення, надання транспортних послуг, ТТН, акти виконаних робіт) які б підтверджували перевезення кабельної продукції у значному обсязі (21752 кг) зі складу ТОВ «Інград ЛТД» в Харкові на склад ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» у Київській області.
У той же час, як вже зазначалось, відповідач не спростував доводи позивача про те, що у контролюючих органів не виникало питань до АТ «Укргазвидобування» та «Укртрансгаз» в контексті реальності виконаних робіт та встановленого обладнання на виконання відповідних договорів з ТОВ «Техпромсервіс ЛТД».
До того ж, матеріалами справи підтверджено наявність у позивача належних первинних документів, фізичних і технічних можливостей для здійснення вказаних операцій, а також наявність зв`язку між фактом придбання такого товару і подальшою господарською діяльністю, що, в свою чергу, є обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій.
Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Крім того, жодна норма законодавства не встановлює обов`язку покупця бути обізнаним про джерело походження товару та обов`язку з контролю за дотриманням попередніми контрагентами постачальника правил оподаткування, позивач не наділений правом вимагати від контрагента документи, що підтверджують факт придбання останнім товару або послуг по ланцюгу.
При цьому, контролюючі органи не наділені повноваженнями на перевірку економічної доцільності рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).
Отже, за змістом норм Податкового кодексу України право покупця на податковий кредит з податку на додану вартість не ставиться в залежність від дотримання контрагентами вимог законодавства та вчинення ймовірних зловживань за ланцюгом постачання товару.
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 10.03.2020 у справі №822/1284/15 та від 30.10.2018 по справі №826/16134/14.
Також, між ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» та ТОВ «Крафт Стоунер» укладено договір поставки №1907 від 19.08.2021, згідно з яким Постачальник зобов`язується поставляти і передавати у власність Покупцю визначену цим договором Продукцію, а покупець зобов`язується приймати цю продукцію та своєчасно здійснювати її оплату.
Поставка продукції здійснюється у термін, зазначений у Специфікації.
На підставі договору № 1907 від 19.07.2021 ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» придбано у ТОВ «Крафт Стоунер» наступні матеріали: кабелі 33ЦМ АВВГ силові алюмінієві; швелери стальні гнуті, метал кутовий оцинкований та усилений оцинкований, електроди зварювальні.
Товари були поставлені ТОВ «Крафт Стоунер» за наступними видатковими накладними: №495 від 02.08.2021 на суму 402732 грн, у т.ч. ПДВ на суму 67122 грн (швелер гнутий); №496 від 02.08.2021 на суму 487458 грн, у т.ч. ПДВ на суму 81243 грн (швелер стальний, швелер гнутий); №551 від 09.08.2021 на суму 310800 грн, у т.ч. ПДВ на суму 51800 грн (кабель силовий алюмінієвий); №552 від 09.08.2021 на суму 459936 грн, у т.ч. ПДВ на суму 76656 грн (швелер стальний, швелер гнутий, уголок); №550 від 09.08.2021 на суму 233160 грн, у т.ч. ПДВ на суму 38860 грн (електроди зварювальні).
За фактом поставки ТОВ «Крафт Стоунер» склало та зареєструвало у ЄРПН податкові накладні на загальну суму ПДВ 315681 грн, які включені у податковий кредит ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» за серпень 2021 року.
Вказані товари оплачені ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» згідно із платіжними інструкціями від 12.08.2021 №2365, від 12.08.2021 №2367, від 12.08.2021 №2366, від 12.08.2021 №2368, від 17.08.2021 №2461, від 17.08.2021 №2462, від 18.08.2021 №2493, від 18.08.2021 №2494, від 18.08.2021 №2495 на повну суму.
У свою чергу, зазначені матеріали використані ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» при виконанні наступних договорів: 
1) № 5ТКА-ХрДКС від 20.09.2021, укладеного ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» з АТ «Укргазвидобування», що підтверджується актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2022; актом № 4 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2022 року; актом № 17-89 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2022 року; актом № 18-89 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2022 року; актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2022 року; актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2022 року; актом № 19-89 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2022 року; актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року;
2) № 2111000047 від 21.11.2021, укладеного ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» з АТ «Укртрансгаз», що підтверджується актом № 7 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2022 року; актом № 11 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2022 року; актом №3 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2022 року;
3) № 2008000048 від 28.08.2020, укладеного ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» з АТ «Укртрансгаз», що підтверджується актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року; актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року; актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року; актом № 7 виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року; актом № 13 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року. 
При цьому, у контролюючих органів не виникало претензій до замовників відповідних робіт щодо реальності використання ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» відповідних матеріалів.
Посилання контролюючого органу на те, що згідно рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 19.01.2023 № 6899 ТОВ «Крафт Стоунер» відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку - наявні ознаки проведення ризикових операцій саме по взаємовідносинам із підприємствами, які були постачальниками продукції, яка в подальшому постачалась на користь ТОВ «Техпромсервіс ЛТД», колегія суддів оцінює критично, так як вказане рішення було прийнято пізніше у часі після здійснення господарських операцій між ТОВ «Крафт Стоунер» та ТОВ «Техпромсервіс ЛТД».
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки про нереальність таких операцій.
Посилання суду першої інстанції на те, що позивачем долучено до матеріалів справи видаткові накладні, виписані постачальниками ТОВ «Пром-техно Група», ПП «Трейдметалпласт», ТОВ «Інград ЛТД», ТОВ «Крафт Стоунер», які не містять інформацію про місце складання, посаду, прізвище ім`я, по батькові осіб, що відповідальні за постачання та отримання товару, не можуть свідчить про нереальність відповідних операцій.
Слід зазначити, що певні недоліки оформлення первинних документів не є самостійною підставою для висновків про нереальність господарських операцій, відомості про які несуть в собі надані інші первинні документи на підтвердження реальності відповідних операцій.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.02.2021 року у справі №1.380.2019.001522, від 13.01.2021 року у справі №826/506/16.
Що ж стосується висновків контролюючого органу в частині відсутності джерела походження товару (робіт, послуг) у постачальників, суд зазначає, що предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права формування податкового кредиту; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на формування податкового кредиту.
З матеріалів справи вбачається, що всі господарські операції позивача проведені в бухгалтерському та податковому обліку, з якого вбачається реальне отримання товару та його використання в господарській діяльності.
У свою чергу, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19 (провадження №11-200апп21) також підтвердила вже сформовану Верховним Судом правову позицію, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. 
Велика Палата Верховного Суду у цій постанові також зробила висновок, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.
Такий висновок Велика Палата зробила, застосувавши норму частини восьмої статті 9 Закону №996-XIV, згідно з якою відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Цю норму Велика Палата тлумачила як таку, в якій відображено принцип індивідуальної відповідальності платника податків за внесення недостовірних відомостей до первинних документів.
У даній справі відповідач не надав доказів, які б беззаперечно спростовували зафіксовані в первинних документах господарські операції; фактично його висновки ґрунтуються на припущеннях, а не на фактах, встановлених допустимими доказами.
Висновки відповідача по суті ґрунтуються на співставленні даних з інформаційних баз відповідача, припущеннях та недоведених обставинах, з огляду на що висновки акта перевірки не можуть бути підставою для висновків про порушення позивачем податкового законодавства за відносинами із зазначеними контрагентами.
Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до перконання про неправомірність спірних податкових повідомлень-рішень.
Отже, висновок суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є таким, що спростовується вищенаведеними обставинами справи.
У силу вимог частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У силу вимог частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що позивачем до суду першої інстанції було сплачено судовий збір у розмірі 30 280 грн, а під час подання апеляційної скарги у розмірі 36 336,00 грн, тому понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області у розмірі 66 616,00 грн.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромсервіс ЛТД» - задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромсервіс ЛТД» до Головного управління Державної податкової служби України у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16.12.2024 №532380714.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 16.12.2024 №532400714.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромсервіс ЛТД» (код ЄДРПОУ 30531000), за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ 44096797), витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 66 616 грн (шістдесят шість тисяч шістсот шістнадцять) грн. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко
Судді О.В. Говорун
О.Г. Попова