ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/18155/25
Провадження № 22-ц/820/610/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,
секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту неправильності в актовому записі про народження та внесення змін до актового запису про народження дитини, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Самчуком Романом Івановичем, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2025 року (суддя Козак О.В.).
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту неправильності в актовому записі про народження та внесення змін до актового запису про народження дитини, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Вимоги заяви обґрунтовував тим, що звертався до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану, а саме запису про народження дитини з вимогою виправити власне ім`я дитини з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_1 ". Однак, у внесенні змін до актового запису цивільного стану відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав для внесення даного виправлення. Що слугувало підставою для звернення до суду з відповідною заявою.
Вказував, що свідоцтво про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповнене виключно російською мовою, запис власного імені "Радіон". Проте, в заяві про видачу паспорта форма №1, паспорті громадянина України, паспорті громадянина України для виїзду за кордон, картці фізичної особи - платника податку, трудовій книжці, атестаті, в дипломах про вищу освіту зазначено його ім`я - " ОСОБА_1 ".
Враховуючи викладене та заяву про уточнення вимог, заявник просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме неправильності запису в актовому записі про народження ОСОБА_1 № 270 від 26.01.1989, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, в графі Прізвище, власне ім`я по-батькові ОСОБА_2 в частині власного ім`я дитини « ОСОБА_2 » вірно « ОСОБА_1 »; внести до актового запису № 270 від 26.01.1989 складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції наступні зміни: змінити в графі Прізвище власне ім`я по-батькові: ОСОБА_2 в частині власного ім`я з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_1 ".
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Вказує, що наявність неточностей у написанні власного імені призводить до юридичних суперечностей та ускладнює використання документів в повсякденному житті.
Зазначає також, що всі документи, що надавались до суду були записані на ОСОБА_1 . Саме написання власного імені « ОСОБА_2 » є хибним з урахуванням того, що свідоцтво про народження містило виключно запис російською мовою, решта документів які отримував заявник видавались на особу ОСОБА_1 .
Наявність такої розбіжності в імені станом на сьогодні та в майбутньому може призвести до негативних наслідків для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та породити проблеми під час впорядкування документів.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, місце і час слухання повідомлені належним чином. 
В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , російською мовою зазначено дитину « ОСОБА_2 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 », місце народження - м. Хмельницкий, та його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Аналогічні відомості відображені російською мовою і у актовому записі про народження №270 від 26.01.1989, витребуваного апеляційним судом.
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00050511823 від 08.04.2025, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції 26 січня 1989 року було складено актовий запис №270. Заявником у вказаному витязі вказано ОСОБА_7 , також у ньому зазначено, що даний актовий запис підписано батьком.
В документах виданих на ім`я заявника, а саме: паспорті серії НОМЕР_2 , картці фізичної особи - платника податку, паспорті громадянина України для виїзду за кордон від 18.12.2018., трудовій книжці від 01.11.2011, атестаті від 27.06.2006 серії НОМЕР_3 , в дипломах про вищу освіту від 30.06.2010, 30.06.2011, 31.10.2011, 28.02.2013, а також в заяві про видачу паспорта форма №1 від 07.10.2005, ім`я заявника зазначено " ОСОБА_1 ".
Згідно з висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 04.04.2025, відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відмовлено ОСОБА_1 у виправленні власного ім`я дитини з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_1 », у зв`язку з відсутністю підстав для внесення даного виправлення, оскільки в актовому записі не було допущено помилок, підчищень, виправлень, неправдивих відомостей в графі щодо власного імені дитини, про що свідчить підпис заявника на актовому записі цивільного стану.
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що в актовому записі №270 від 26 січня 1989 року, складеному Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, за заявою його батька та підписаному останнім, зазначено не правильно його ім`я. Документи, на які посилається заявник, як на підтвердження його правильного імені, видані після складання актового запису про його народження. Крім того, заявник у своїй заяві не вказав мету встановлення факту неправильності актового запису про народження, у той же час відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено мету встановлення факту.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Відповідно до ч. 1ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1ст. 13 ЦПК України).
Частина 3ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 7 ст. 19 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ч. 1ст. 89 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 
Частиною 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Згідно з ч. 2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Таким чином, встановлення певних фактів має на меті підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17 червня 2024 року у справі № 753/21178/21 та від 11 вересня 2024 року № 335/4669/23.
Суд вправі встановлювати лише такі факти, які за своїми ознаками є юридичними фактами. Об`єктом судового захисту у цьому випадку є охоронюваний законом інтерес, тобто обставини, від встановлення наявності або відсутності яких у особи може виникнути, змінитися або припинитися певне суб`єктивне право.
Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, а також засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначено Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VІ.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Згідно із частинами першою, шостою статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.
Зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011р. № 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила).
Згідно із п. 2.5. Правил заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається: особою, щодо якої складено актовий запис; одним із батьків неповнолітнього малолітнього); піклувальником неповнолітнього та опікуном малолітнього; опікуном недієздатної особи; спадкоємцем померлого; представником органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.
Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті, (п. 2.6 Правил).
Судом першої інстанції правильно встановлено, що заявником не надано документів, які б свідчили про неправильність запису щодо його імені в актовому записі про народження та не вказано мету встановлення вказаного факту. Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту, який має юридичне значення.
Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.
Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Самчуком Романом Івановичем, залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач      І.В. П`єнта

Судді:       А.П. Корніюк

О.І. Талалай