Справа № 350/629/26
Номер провадження 2/350/632/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
03 липня 2026 року       селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді Пулика М.В.,
секретаря судового засідання Левицького Р.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
установив:
Стислий виклад позиції позивача:
Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №339286 від 17 лютого 2022 року у розмірі 12990 грн 00 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662 грн 40 коп.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 17 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №339286, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн строком до 02 червня 2022 року зі сплатою процентів за користування кредитом. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу обумовлені договором грошові кошти, тоді як відповідач належним чином умов договору не виконав, кредит та проценти у встановлені строки не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
26 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» укладено договір факторингу №Ф-25/2, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Станом на дату переходу права вимоги заборгованість відповідача за кредитним договором становила 12990 грн 00 коп., з яких 8000 грн - заборгованість за тілом кредиту та 4990 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом. Незважаючи на направлення повідомлення про відступлення права вимоги та вимоги про погашення заборгованості, відповідач свої зобов`язання не виконав. У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач просить стягнути вказану заборгованість та судові витрати.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.04.2026 відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у судове засідання не прибув.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не подав, причин неявки суду не повідомив. 
За наявності передбачених ст. 280 ЦПК України підстав суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Оскільки у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
Судом встановлено, що 17 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір №339286, відповідно до умов якого відповідачу надано фінансовий кредит у розмірі 8000 грн строком до 02 червня 2022 року зі сплатою процентів за користування кредитом. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, тоді як у відповідача виник обов`язок своєчасно повернути кредит та сплатити проценти відповідно до погодженого сторонами графіка платежів. 
26 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» укладено договір факторингу №Ф-25/2, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №339286 від 17 лютого 2022 року. 
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, кредитні кошти та проценти у визначені договором строки не повернув, унаслідок чого станом на 26 березня 2025 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 12990 грн 00 коп., яка складається із 8000 грн заборгованості за тілом кредиту та 4990 грн заборгованості за процентами за користування кредитом. 
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання зобов`язань за кредитним договором, а предметом судового розгляду є наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості, право вимоги щодо якої перейшло до позивача на підставі договору факторингу.
Оцінка суду:
Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак ( ст.6 ЦПК України).
Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За змістом статей 626, 627, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, визначенні його умов, а укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди щодо всіх його істотних умов.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір є домовленістю сторін, оформленою в електронній формі. Згідно з абзацом другим ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами статей 525, 526, 527 та 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом, а якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню саме у цей строк.
Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За приписами ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
За змістом ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу цих прав.
Аналізуючи подані позивачем письмові та електронні докази, що містяться в матеріалах справи, у тому числі сформовані та подані через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС, суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними та достатніми, взаємно узгоджуються між собою та підтверджують факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів, перехід права вимоги до позивача, а також наявність і розмір заборгованості.
Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, кредитні кошти у визначені договором строки не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Поданий позивачем розрахунок заборгованості містить відомості щодо її складових, є арифметично узгодженим та відповідає матеріалам справи. Відповідачем цей розрахунок не спростовано, контррозрахунку не подано, як і не надано належних та допустимих доказів виконання зобов`язань повністю чи частково.
За таких обставин, оцінивши подані сторонами докази у їх сукупності, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та вимоги чинного законодавства, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат:
Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України.
Беручи до уваги, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2662,40 грн сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст.141, 247, 259, 263 - 265, 268, 273, 274, 280 - 282, 284 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 42436323, місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 12, офіс 1007) заборгованість за кредитним договором №339286 від 17 лютого 2022 року у розмірі 12990 (дванадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривень, а також 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: