Справа № 158/3496/25 	Головуючий у 1 інстанції: Плахтій І. Б. 	
Провадження № 22-ц/802/566/26  	  Доповідач: Бовчалюк  З. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді  Бовчалюк З.А., 
суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,
з участю секретаря судового засідання Власюк О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про оголошення особи померлою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_3 , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2026 року, 

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із цією заявою. 
Вказував, що він є сином зниклого безвісти за особливих обставин військовослужбовця ОСОБА_4 . ОСОБА_4 25 січня 2025 року був призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 . У подальшому, 21 березня 2025 року зарахований до списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 . Як встановлено актом службового розслідування, затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 від 14 квітня 2025 року, 29 березня 2025 року близько 16 години 55 хвилин під час виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 24 березня 2025 року №414/БР/дск поблизу села Нове, Краматорського району, Донецької області, внаслідок ударів ворожих FPV- дронів та артилерійського обстрілу з боку зс рф позиції «ОРАНЖ» колишній стрілець - помічник гранатометника 3-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 6-ої механізованої роти військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 перестав виходити на зв?язок, вважати таким, що зник безвісти. З пояснень молодшого лейтенанта ОСОБА_5 та старшого сержанта ОСОБА_6 стало відомо, що солдат ОСОБА_4 перестав виходити на зв`язок і як виявилося пізніше, отримав поранення несумісне з життям, що підтвердилось фотофіксацією з дрону. Враховуючи високу інтенсивність обстрілів з боку з рф тіло солдата ОСОБА_4 не вдається евакуювати. Сестрі зниклого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 було вручено сповіщення сім`ї № 578 від 02 квітня 2025 року. 04 квітня 2025 року ОСОБА_2 звернулась до Луцького РУП ГУНП у Волинській області із заявою про те, що з 29 березня 2025 року ОСОБА_4 під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини в районі с. Нове, Краматорського району, Донецької області зник безвісти та наразі його місцезнаходження невідоме. За даним фактом правоохоронними органами було розпочато розслідування. Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин №20250619-3794 від 19 червня 2025 року ОСОБА_4 набув статусу особи зниклої безвісті за особливих обставин 19 травня 2025 року. Заявником, як і сестрою зниклого ОСОБА_2 , вживалися усі можливі дії щодо розшуку зниклого, проте позитивних результатів вказані зусилля не принесли. Наразі місце зникнення солдата ОСОБА_4 в районі н.п. Нове Краматорського району Донецької області знаходиться під постійними інтенсивними ворожими обстрілами, ураженням FPV засобів та окупована противником, що унеможливлює здійснення пошукових та евакуаційних дій українськими пошуковими групами. Зазначає, що звертається до суду з даною заявою з метою реєстрації смерті батька, реалізації своїх спадкових прав, а також отримання одноразової грошової допомоги та інших соціальних пільг чи виплат.
Просить суд оголосити померлим ОСОБА_4 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Воротнів Луцького району Волинської області, солдата стрільця - помічника гранатометника 3-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 6-ої механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Луцьким РВ УМВС України у Волинській обл., РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: с. Воротнів, Луцький р-н, Волинська обл. Датою смерті ОСОБА_4 вважати ІНФОРМАЦІЯ_4 . Місцем смерті ОСОБА_4 вважати с. Нове, Краматорський район, Донецька область. Причиною смерті ОСОБА_4 вважати загибель під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану; загибель вважати пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про оголошення особи померлою – відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник, подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким його заяву задовольнити.
Від заінтересованої особи Міністерства оборони України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій останні просять апеляційну скаргу заявника залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, однак суд вважає за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без участі сторони заявника. 
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою прийняття постанови у даній справі є 05 травня 2026 року, тобто, дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. 
Судом першої інстанції встановлено, що сповіщенням сім`ї № 578 від 02 квітня 2025 року ОСОБА_2 була повідомлена про те, що її брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зник безвісти 29 березня 2025 року під час виконання бойового завдання в с. Нове Краматорського р-ну, Донецької області внаслідок ударів ворожих FPV- дронів та артилерії.
04 квітня 2025 року ОСОБА_2 (сестра ОСОБА_4 ) звернулася до Луцького РУП ГУНП у Волинській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст.115 КК України. У заяві вона вказала наступну інформацію: «29 березня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини в районі с-ща Нове Краматорського р-ну Донецької області зник безвісти та наразі місцезнаходження його невідоме». Такі відомості були внесені до ЄРДР 05 квітня 2025 року, що підтверджується витягом з ЄРДР № 1202503058000158 від 05 квітня 2025 року.
Витягом з акта службового розслідування від 14 травня 2025 року встановлено, що 29 березня 2025 року близько 16 години 55 хвилин поблизу села Нове Краматорського р-ну Донецької області внаслідок ударів ворожих FPV- дронів та артилерійського обстрілу з боку зс рф позиції «ОРАНЖ» колишній стрілець - помічник гранатометника 3-го механізованого відділення 2-го механізованого взводу 6-ої механізованої роти військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 зник безвісти під час виконання бойового завдання.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 за №2179 від 25 травня 2025 року, виданою командиром військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, у період з 21 березня 2025 року по 29 березня 2025 року.
Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру осіб, які зникли безвісти за особливих обставин № 20250619 від 19 червня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зник на території бойових дій (під час воєнних дій).
Відповідно до витягу з Державного реєстру ветеранів війни № 20250811-00067467 від 11 серпня 2025 року ОСОБА_4 має статус учасника бойових дій.
Із виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави - агресора ДП «Український Національний центр розбудови миру» №08-11/35298 від 22 жовтня 2025 року вбачається наступна інформація стосовно ОСОБА_4 : щодо перебування у полоні від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста - відсутня; про стан здоров?я від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста - відсутня; щодо перебування у полоні держави-агресора з інших відкритих джерел відсутня
У листі Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України Служби безпеки України №34.7-22404 від 29 жовтня 2025 року зазначено, що під час взаємодії з органами, які уповноважені на розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, міжнародними організаціями відомості про місцезнаходження ОСОБА_7 , перебування його у полоні держави агресора тощо Об`єднаним центром не отримувались.
Листом Луцького РУП ГУНП у Волинській області №160497-2025 від 29 жовтня 2025 року повідомлено, що в рамках кримінального провадження № 1202503058000158 від 05 квітня 2025 року станом на 29 жовтня 2025 року будь-якої інформації щодо місцезнаходження військовослужбовця ОСОБА_7 немає.
Військова частина НОМЕР_1 у листі від 23 жовтня 2025 року вказала , що фото/відеоматеріали фіксації місцезнаходження тіла солдата ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_5 (правонаступник колишньої військової частини НОМЕР_2 ) відсутні в наявності. Наразі місце зникнення солдата ОСОБА_4 в районі н.п. Нове Краматорського району Донецької області знаходиться під постійними інтенсивними ворожими обстрілами, ураженням FPV засобів та окупована противником, що унеможливлює здійснення пошукових та евакуаційних дій українськими пошуковими групами.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України.
Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Частиною першою статті 46 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, – протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру – протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Смерть - це припинення життєдіяльності організму. Зі смертю припиняється цивільна правоздатність фізичної особи.
Оголошення громадянина померлим має нам меті усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другою статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою.
Велика Палата Верховного Суду наголосила, що в частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України.
З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій.
Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові також зазначила, що для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців, використовує телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права. Телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норм права зосереджується на цілі та призначенні законодавчого припису, враховуючи права й законні інтереси суб`єктів і суспільні інтереси.
Мета досліджуваної правової норми полягає у забезпеченні балансу між правовою визначеністю та захистом прав зниклої особи. З одного боку, закон хоче запобігти поспішному оголошенню особи померлою, оскільки це може спричинити значні правові наслідки, як-от відкриття спадщини. З іншого – потреба у відновленні правової визначеності стає особливо актуальною у випадках зникнення в умовах активних бойових дій, коли значно зростає ризик загибелі.
Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції.
Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
Отже, визначені статтею 46 ЦК України строки спрямовані суто на те, щоб запобігти ситуації, в якій передчасно буде визнано померлою особу, яка зникла в умовах невизначеності на територіях, де тривають активні бойові дії.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що закон доповнив частину другу статті 46 ЦК України реченням другим задля врегулювання ситуацій, коли у суду є достатні істотні підстави вважати, що на основі доказів у конкретній справі фізична особа – з надзвичайно великою вірогідністю – є дійсно померлою (загиблою), і що впродовж двох років, зазначених у частині першій цієї статті, про особу не буде додаткових відомостей як про живу.
Таким чином, при вирішенні такої категорії справ у розпорядженні суду мають бути належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або наявність суперечностей у доказах, поданих заявником та/або заінтересованими особами на підтвердження відповідних обставин, унеможливлює оголошення особи померлою. Отже, предметом доказування у справі є безпосередньо обставини, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про загибель особи, яку заявник просить оголосити померлою (див. постанови Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 148/1207/22, від 04 червня 2025 року у справі № 591/11696/23, від 18 грудня 2025 року у справі № 357/16463/24, від 24 грудня 2025 року у справі № 205/16123/24).
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату (теріторіального центру комплектування та соціальної підтримки) або від командира військової частини (у разі загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі за обставин, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним і може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин (див. постанову Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23)).
Результат аналізу наведеного дає підстави для висновку, що застосування судом, зокрема, шестимісячного строку, який обчислюється з моменту зникнення фізичної особи безвісти, можливе тільки за умови наявності істотних підстав для припущення її загибелі внаслідок воєнних дій або збройного конфлікту, тобто за умови доведеності предмета доказування у справі про оголошення особи померлою.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зник безвісти під час виконання бойових районі населеного пункту Нове Краматорського району Донецької області.
Селище Нове відноситься до складу Лиманської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376, в редакції станом на час розгляду справи судом, територія с-ща Нове Лиманської міської територіальної громади відносилась до: територій можливих бойових дій з 24 лютого 2022 року по 24 лютого 2022 року; територій активних бойових дій з 25 лютого 2022 року по 14 квітня 2022 року; тимчасово окупованих Російською Федерацією території України з 15 квітня 2022 року по 26 вересня 2022 року; територій активних бойових дій з 27 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року; територій активних бойових дій з 01 січня 2023 року по 08 вересня 2023 року.
Територіальна громада Краматорського району Донецької області, до складу якої входить с-ще Нове, в районі якого під час виконання бойового завдання зник безвісти ОСОБА_4 , з 08 вересня 2023 року віднесена до територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси та на даний час відсутні дані про припинення таких бойових дій (п.3.2 Розділ 3 Наказу).
Відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 07.03.2026 № 87 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» станом з 01 по 28 лютого 2026 року на території Лиманської міської територіальної громади, Краматорського району, Донецького району ведуться воєнні (бойові) дії. Відповідно с. Нове відноситься до Лиманської міської територіальної громади, Краматорського району, Донецького району.
ОСОБА_4 зник безвісти в результаті воєнних дій на території с-ще Нове Лиманської міської територіальної громади, де ведуться активні бойові дії, як на час звернення заявника з даною заявою так і під час розгляду справи судом першої інстанції так і під час апеляційного перегляду даної цивільної справи.
Матеріали справи не містять переконливих та беззаперечних доказів на підставі яких суд міг би прийти до висновку про можливість оголошення померлим ОСОБА_4 ..
Оскільки, як на момент зникнення безвісти, так і на момент звернення заявника до суду та вирішення її судом, як першої так і під час апеляційного перегляду справи, на території, де зник безвісти ОСОБА_4 , ведуться активні бойові дії, заява ОСОБА_1 про оголошення померлою цієї особи є передчасною та до задоволення не підлягає.
Розглядаючи дану справу, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. 268 ч. 4, 5, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_3 , залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2026 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: