Справа № 569/13024/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі головуючого судді Кучиної Н.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє смостійних вимог щодо предмета спору: інспектор 1 батальйону 3 роти 2 взводу УПП в Рівненській області лейтенант поліції Нікітчук Сергій Олександрович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з адміністративним позовом, в якому просить постанову серії ЕГА № 2035170 від 22.05.2026 у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП скасувати, а справу закрити, а також стягнути з відповідача сплачену суму судового збору.
В обґрунтування позову зазначає, що 22 травня 2026 року інспектором 1 батальйону 3 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенантом поліції Нікітчуком Сергієм Олександровичем було винесено постанову серії ЕГА №2035170 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн 00 коп.
У постанові зазначено, що 22.05.2026 о 23:25 год. за адресою: м. Рівне, вул. 16-го Липня, 32, він нібито «біля магазину» курив тютюновий виріб марки «Sobranie» у місці, де це заборонено законом. Вважає постанову серії ЕГА №2035170 незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки на момент спілкування з працівниками поліції він перебував біля будинку по вул. 16-го Липня, 32, у м. Рівне та писав заяву щодо дій водія таксі на капоті службового автомобіля поліції, який був припаркований біля тротуару.
Під час написання заяви він підпалив сигарету, після чого працівник поліції зробив йому зауваження та повідомив про необхідність загасити сигарету.
Він одразу кинув сигарету на землю та загасив її ногою. Після цього працівник поліції повідомив його про те, що буде складати відносно його постанову за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.
Ухвалою суду від 01 червня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відзиві на позовну заяву від 16.06.2026 представник відповідача Івашинюта І.О. вказує на те, що відповідно до змісту постанови, 22.05.2026 о 23:25 год. в м. Рівне по вул. 16-го Липня, 32, громадянин ОСОБА_1 біля магазину курив тютюнові вироби, сигарети “sobranie”, у місці де це заборонено Законом від 22.09.2005 № 2899-IV. Відеофіксація велась на технічний пристрій номер 470257, ураховуючи, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 170 грн. Крім того, до вказаного відзиву представником поліції долучений диск з відеозаписом події. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
17.06.2026 позивач у відповіді на відзив вказує, що у відзиві відповідач детально наводить положення ст. 175-1 КУпАП, ст. 251 КУпАП, ст. 252 КУпАП та інших норм законодавства, однак не наводить конкретної норми закону або рішення Рівненської міської ради, яка б прямо забороняла куріння саме у місці, зазначеному в постанові. Сам по собі факт того, що певна територія є громадським місцем, не є достатнім для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.
25.06.2026 до суду надійшли додаткові пояснення позивача, в яких зазначає, що після подання відповіді на відзив ним отримано відповідь Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції від 23.06.2026 № Д-7126ки/41/30/01-2026 на його звернення щодо місця, де було складено постанову про адміністративне правопорушення.
У зазначеній відповіді Управління патрульної поліції повідомлено, що: ділянка тротуару за адресою: м. Рівне, вул. 16 Липня, 32 не відноситься до місць, де заборонено куріння відповідно до ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення»; за наявною інформацією та існуючою схемою організації дорожнього руху за вказаною адресою відсутня зупинка громадського транспорту; сам факт перебування та куріння на відкритому тротуарі біля проїжджої частини за відсутності конкретної законодавчої заборони сам по собі не свідчить про наявність складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що згідно постанови серії ЕГА № 2035170 від 22 травня 2026 року, 22.05.2026 о 23:25 год. в м. Рівне по вул. 16-го Липня, 32, громадянин ОСОБА_1 біля магазину курив тютюнові вироби, сигарети “sobranie”, у місці, де це заборонено Законом України від 22.09.2005 № 2899-IV. Відеофіксація велась на технічний пристрій номер 470257. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 170 грн 00 коп.
Дане правопорушення зафіксовано у відеофайлі Clip 1, де чути розмову між працівниками поліції, під час якої один із них повідомляє іншому, що позивач підкурив сигарету, після чого інспектор Нікітчук підходить до ОСОБА_1 та робить зауваження. При цьому сам процес куріння на відеозаписі чітко не зафіксований. Водночас із наданих відповідачем відеозаписів не вбачається, яким саме чином було встановлено марку сигарет. На відеозаписах відсутня чітка фіксація пачки сигарет, її маркування або інших об`єктивних даних, які б дозволяли достовірно встановити марку тютюнового виробу.
Згідно відповіді Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції від 23.06.2026 № Д-7126/41/30/01-2026 вбачається, що ділянка тротуару за адресою: м. Рівне, вул. 16-го Липня, 32, не відноситься до місць, де заборонено куріння відповідно до ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення». Сам факт перебування та куріння на відкритому тротуарі біля проїжджої частини за відсутності конкретної законодавчої заборони сам по собі не свідчить про наявність складу адміністративного правопорушення. Сам по собі факт того, що певна територія є громадським місцем, не є достатнім для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.
Положеннями ч. 1 ст. 175-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, що тягне за собою попередження або накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Нормами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені статтями 121, 126 КУпАП).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
За положеннями статей 249, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд адміністративної справи проводиться відкрито і за місцем його вчинення.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідженими у справі доказами достовірно встановлено факт складання відповідачем оскаржуваної постанови.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Відповідно до статті 90 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Таким чином, при вирішені питання про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, винесена відповідачем постанова розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами (пояснення особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновки експерта, речові докази, фотоматеріали, протоколом про адміністративне правопорушення т. і.), тому не може виступати єдиним доказом, на основі якого встановлюється наявність адміністративного правопорушення.
В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості особи (правова позиція Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а).
Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, може бути винесено одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність у діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, а саме: куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, оскільки як встановлено судом, а саме з відповіді Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції від 23.06.2026 № Д-7126/41/30/01-2026 слідує, що ділянка тротуару за адресою: м. Рівне, вул. 16 Липня, 32 не відноситься до місць, де заборонено куріння відповідно до ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення»; за наявною інформацією та існуючою схемою організації дорожнього руху за вказаною адресою відсутня зупинка громадського транспорту, а в ході розгляду справи не надано належних та допустимих доказів, що позивач здійснював куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом. За вищевказаною адресою відсутня зупинка громадського транспорту.
При кваліфікації правопорушення за ст. 175-1 КУпАП поліцейський повинен керуватись конкретною нормою закону або рішенням органу місцевого самоврядування, що забороняє куріння саме в цьому місці. Такі відомості в постанові відсутні. Сам факт перебування та куріння на відкритому тротуарі біля проїжджої частини за відсутності такої заборони не є достатньою підставою для притягнення до відповідальності. Саме по собі перебування особи на тротуарі біля проїжджої частини, де відсутня офіційна зупинка громадського транспорту не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 175-1 КУпАП.
Відтак постанова серії ЕГА № 2035170 від 22.05.2026 про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Крім того, позивачем сплачено судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп.
Судові витрати розподілити між сторонами відповідно до вимог ст.139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 5, 20, 246, 262, 286 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє смостійних вимог щодо предмета спору: інспектор 1 батальйону 3 роти 2 взводу УПП в Рівненській області лейтенант поліції Нікітчук Сергій Олександрович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволити повністю.
Скасувати постанову інспектора 1 батальйону 3 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції Нікітчука Сергія Олександровича серії ЕГА №2035170 від 22.05.2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 175-1 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Рівне, вул. С. Бандери, 14-А, код ЄДРПОУ 40108646.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: інспектор 1 батальйону 3 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенант поліції Нікітчук Сергій Олександрович, 33028, м. Рівне, вул. Степана Бандери, 14-А.

Суддя Кучина Н. Г.