ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/9746/26
провадження № 1-кп/753/1704/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2026 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючий   суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання   ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:
прокурор     ОСОБА_3 ,
захисник     ОСОБА_4 ,
обвинувачений    ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 12024105020000999 від 02.07.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пустовіти Миронівського району Київської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: 
АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 28 квітня 2026 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 12026100100001028 від 23.04.2026, за обвинуваченням  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Відповідно до висунутого обвинувачення, яке суд визнає доведеним, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
Так, під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 04 березня 2026 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на отримання прибутку на незаконне збагачення за рахунок незаконного обігу наркотичних засобів.
З метою реалізації вказаного злочинного умислу, розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення у цілому, буде здійснюватися в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у невстановлені час та місці, за невстановлених обставин, але не пізніше 04 березня 2026 року, ОСОБА_5 незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, який почав зберігати лише у відомому останньому місці, а саме в квартирі, за місцем власного проживання, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 .
У подальшому, 04 березня 2026 року, у період часу з 10 год. 17 хв. до 11 год. 46 хв., під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , працівниками поліції виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою 438,81 г, який останній незаконно придбав та зберігав з метою збуту.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, з метою збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 1 ст. 307 КК України визнав повністю та показав, що дійсно не пізніше 04 березня 2026 року, у нього виник злочинний умисел, направлений на отримання прибутку на незаконне збагачення за рахунок незаконного обігу наркотичних засобів. 04 березня 2026 року він незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, який почав зберігати лише у відомому останньому місці, а саме в квартирі, за місцем власного проживання, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 . Того ж дня, під час проведення обшуку за місцем проживання, працівниками поліції виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою 438,81 г, який останній незаконно придбав та зберігав з метою збуту. Про вчинене щиро шкодує.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. 
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів, процесуальних витрат тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, з метою збуту, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Суд, при обранні виду та міри покарання, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, щиро каявся), особу обвинуваченого, а саме: молодого віку, раніше не судимого, з неповною вищою освітою, має постійне місце проживання та сім`ю, характеризується за місцем проживання та навчання виключно позитивно, є фізичною особою-підприємцем та студентом вищого навчального закладу, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також за наявності всіх вказаних вище обставин, суд дійшов висновку, що застосування положень ст. 75 КК України щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням будуть правильними, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання.

Суд, приймаючи рішення про застосування положень ст. 75 КК України, зважує й на висловлену у судових дебатах позицію прокурором щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК України.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись статтями 2, 7, 9, 17, 84, 89, 91, 94, 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк тримання під вартою, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання під вартою, з 04 березня 2026 року (день фактичного затримання) до 06 березня 2026 року (звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави).

Після набрання вироком законної сили заставу повернути заставодавцю ОСОБА_6 у розмірі 199 680 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави здійснені під час досудового розслідування процесуальні витрати за проведення:
- експертизи матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта від 20.04.2026 № СЕ-19/111-26/20369-НЗПРАП) у розмірі 2 888,16 грн;
- експертизи матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта від 05.03.2026 № СЕ-19/111-26/11188-НЗПРАП) у розмірі 2 674,20 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме:
- наркотичний засіб канабіс, масою 7,28 г, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського РУ ГУНП у м. Києві (квитанція № 0413/2026), знищити;
- наркотичний засіб канабіс, масою 431,53 г, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського РУ ГУНП у м. Києві (квитанція № 0412/2026), знищити;
- банківські картки, порошкоподібна речовина, пристрій для куріння, передані на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського РУ ГУНП у м. Києві (квитанція № 0415/2026), скасувавши водночас арешт, накладений на них ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2026 року, знищити;
- мобільні телефони iPhone 15 Pro Max, iPhone 11 Pro, повернути обвинуваченому ОСОБА_5 як власнику за належністю, скасувавши водночас арешт, накладений на них ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2026 року.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1