Єдиний унікальний номер 722/579/26
Номер провадження 2/722/598/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

01 червня 2026 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
в складі:
головуючого судді    Унгуряна С.В.
секретаря судових засідань   Ткач Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сокиряни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст капітал») Столітній М.М. звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 26844,74 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 23.02.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №5336738 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі (надалі – Договір), відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплати проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору:
Відповідно до п.1.2. Договору тип кредиту- кредит, сума кредиту складає 6000,00 грн.
Згідно п.1.3 Договору строк кредиту – 360 днів, з 23.02.2025 року по 18.02.2026 року, із періодичністю платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів.
Відповідно до п.2.1. Договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівкові формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладення кредитного договору.
Згідно п.1.4.1. Договору стандартна процентна ставка становить 0,95 % в день та застовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. Договору.
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 6000,00 грн., шляхом зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується відповідною довідкою платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення». 
У період з 23.02.2025 року по 30.10.2025 року відповідачем здійснено оплати на рахунок ТОВ «Лінеура Україна» в розмірі 1425,01 грн., які були спрямовані на оплату тіла кредиту 0,01 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами в розмірі 1425 грн.
30.10.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу № 30/10/2025, відповідно до якого ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до відповідача.
Всупереч умовам Договору, незважаючи на повідомлення, відповідач свої зобов`язання не виконав. Після укладення Договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», ані на рахунки первісного кредитора, у зв`язку з чим має заборгованість за Договором №5336738 від 23.02.2025 року загальною сумою 26844,74 грн., яка складається з: тіла кредиту – 5999,99 грн., нарахованих процентів первісним кредитором – 12822,75 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 111 календарних днів – 6327,00 грн., штрафні санкції – 1695,00 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позовній заяві зазначив прохання розглянути справу без участі позивача та його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином та завчасно повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не подав, а також не подав відзив на позов.
На підставі статей 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, взаємозв`язку та кожен окремо з урахуванням їх достатності, належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що 23.02.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або мобільний застосунок «Credit7», було укладено договір № 5336738 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 6000,00 грн. строком на 360 днів із періодичністю сплати процентів кожні 20 днів.
Кредит надано у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , реквізити якої були зазначені відповідачем під час укладення договору. За користування кредитом передбачено нарахування процентів у розмірі 0,95 % на день протягом строку дії договору. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати нараховані проценти у встановленому договором порядку.
ТОВ «Лінеура України» умови договору виконав у повному обсязі та надав відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти, зарахування яких відбулося через платіжну систему іPay.ua, на підставі укладеного Договору ФК-П-19/03-01 про організацію переказу коштів від 12.03.2019 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення», а саме 23.02.2025 року о 08:49:10 було успішно перераховано грошові кошти у розмірі 6000,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 03.11.2025 року за вих.№1-0311.
У подальшому, 30.10.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу № 30/10/2025, відповідно до якого ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі й за кредитним договором №5336738, укладеним із ОСОБА_1 
31.10.2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» в особисті кабінети боржників було надіслано листа щодо повідомлення боржників про відступлення права вимоги за кредитними договорами, згідно якого відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором та зобов`язано погашати заборгованість новому кредитору - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».
Відповідно до статей 512 та 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою шляхом відступлення права вимоги. Права первісного кредитора переходять до нового кредитора в тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу, якщо інше не передбачено договором або законом.
Таким чином, суд дійшов висновку, що в результаті укладення договору факторингу відбулася заміна кредитора у зобов`язанні: первісний кредитор ТОВ «Лінеура Україна» передав право вимоги новому кредитору ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».
На підставі статей 526, 527, 530, 549, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України та положень кредитного договору №5336738 від 23.02.2025 року, суд установив, що відповідач ОСОБА_1 не виконав свої договірні зобов`язання, що підтверджується наданими суду доказами.
Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості, загальна сума заборгованості відповідача перед ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» становить 26844,74 грн., у тому числі: тіло кредиту - 5999,99 грн.; проценти за користування кредитом нараховані ТОВ «Лінеура Україна» - 12822,75 грн.; проценти за користування кредитом нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 111 днів (з 31.10.2025 року по 18.02.2026 року) – 6327,00 грн.; штрафні санкції - 1695,00 грн.
На даний час ОСОБА_1 продовжує ухилятися від виконання взятих на себе зобов`язань, заборгованість не погашає, чим порушує законні права та охоронювані законом інтереси ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».
Суд також врахував, що кредитний договір №5336738 від 23.02.2025 року укладався в електронній формі, що підтверджується наданими сторонами доказами та є таким, що укладений у письмовому вигляді, що передбачено статтями 205, 207 ЦК України.
Згідно з реквізитами кредитного договору №5336738 від 23.02.2025 року, відповідач підписав вказаний договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «94788», що свідчить про належне його волевиявлення при укладенні правочину.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається та виконується відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших актів законодавства. Договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього електронним підписом, визначеним зазначеною статтею, є оригіналом документа.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»; електронного підпису одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису за письмовою згодою сторін, яка містить зразки таких підписів.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що укладення та підписання кредитного договору №5336738 від 23.02.2025 року в електронній формі є юридично правомірним та створює для сторін усі необхідні правові наслідки, еквівалентні укладенню договорів у письмовій (паперовій) формі.
Відповідно до частини дванадцятої ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у встановленому законом порядку, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з частиною другою ст. 639 Цивільного кодексу України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 629 та 638 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами і вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов у належній формі. Істотними умовами договору є предмет договору, умови, визначені законом, а також інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 1048, 1049 та 1054 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у розмірі, встановленому договором. Проценти є платою за користування грошовими коштами кредитора та виступають істотною умовою кредитного договору. Вони нараховуються за погодженою між сторонами процентною ставкою у визначеному сторонами порядку та протягом усього періоду користування кредитом.
Матеріалами справи підтверджено, що за кредитним договором №5336738 від 23.02.2025 року сторони передбачили процентну ставку у розмірі 0,95 % в день, яка застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. Договору (з 23.02.2025 року по 18.02.2026 року) . Такий порядок розрахунку узгоджено позичальником під час укладення договору шляхом електронного підтвердження умов кредитування. Відповідач не скористався правом оскаржити умови договору чи заявити про їх недійсність, що свідчить про його згоду з установленими правилами нарахування відсотків.
Позивач надав розрахунки заборгованості, які містять детальний облік сум нарахованих процентів за користування кредитом протягом строку дії договору. Суд, перевіривши надані розрахунки, дійшов висновку, що нарахування процентів здійснено відповідно до умов договору, не суперечить чинному законодавству та є обґрунтованими.
Щодо зазначеної позивачем у розрахунку заборгованості вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1695,00 грн, суд зазначає наступне.
Починаючи з 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», який діє по теперішній час.
Законом України № 2120-IX від 15 березня 2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» Цивільний кодекс України доповнено пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення», яким передбачено, що у період дії воєнного або надзвичайного стану, а також протягом тридцяти днів після його припинення або скасування у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання за кредитним договором позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, та від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Аналогічні положення містить пункт 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».
Нарахування штрафу у сумі 1695,00 грн. здійснено у період дії воєнного стану. Відповідно до вимог чинного законодавства у цей період застосування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань обмежене, у зв`язку з чим вимога про стягнення зазначеної суми є безпідставною та задоволенню не підлягає.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
З відповідача підлягає стягненню: 5999,99 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, 12822,75 грн. - заборгованість за процентами нарахованими ТОВ «Лінеура Україна», 6327,00 грн. - заборгованість за процентами нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 111 календарних днів, що загалом становить 25149,74 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідно до положень закону підлягають стягненню з відповідача у розмірі 2494,29 грн.
Крім цього, при зверненні до суду з зазначеною позовною заявою, позивачем понесені витрати на правничу допомогу, надану адвокатом Столітнім М.М., у розмірі 10000 грн, що підтверджується: копією договору 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року; заявкою №17279 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року; копією акту №17279 прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) згідно договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 від 18.09.2020 року та копією ордеру про надання правничої допомоги від 23.03.2026 року.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, суд враховує, що у разі недотримання вимог частини ч.4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
У той же час, під час розгляду справи про неспівмірність витрат позивача на правову допомогу, клопотання про їх зменшення відповідачем не заявлялося, у зв`язку з його неявкою в судове засідання.
Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що судові витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 9368,59 грн.
На підставі ст. 15, 16, 205, 207, 512, 514, 516, 526, 527, 530, 610, 612, 626-628, 1046, 1050, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078, 1084 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 275, 279, 280-284, 354, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором– задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2, заборгованість у розмірі 25149 (двадцять п`ять тисяч сто сорок дев`ять) грн. 74 коп., яка складається з: суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) – 5999,99 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором – 12822,75 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 111 календарних днів – 6327,00 грн. 
В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2, понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 2494 (дві тисячі чотириста дев`яносто чотири) грн. 29 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 9368 (дев`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 59 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя      С.В.Унгурян