202/7532/25
1-кп/202/776/2026
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року  Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі: 

головуючої - судді ОСОБА_1 , 
при секретарі - ОСОБА_2 

розглянувши у закритому судовому засіданні, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia), кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 42022220000000410 від 27.09.2022 року відносно 
-  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Братськ Іркутської області російської федерації, громадянина рф, водій-заправник військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил рф , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України;
-  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у 
м. Хабаровськ російської федерації, громадянина рф, старший водій військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил рф, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України;
за участі учасників судового провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 

ВСТАНОВИВ:

З лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією російської федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент рф оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення збройних сил рф (далі - зс рф), інших збройних формувань рф та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.
Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою рф, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії російської федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти рф та ін.)».
Відповідно до ст. 2, спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.
Згідно з положеннями ст. 27 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року (далі - ЖК (IV), особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.
Жінки потребують особливого захисту, зокрема, захисту від зґвалтування, примушування до проституції чи будь-якої іншої форми посягання на їхню моральність.
Також, відповідно до ст. 32 ЖК (IV), Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.
Відповідно до ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року (далі - ДП І), заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів:
a) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема:
a.1) вбивство; 
b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі;
e) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.
Згідно до ч. 1 ст. 76 ДП І, жінки користуються особливою повагою і їм забезпечується захист, зокрема, від зґвалтування, примусу до проституції і будь-яких інших форм непристойних посягань.
Крім того, відповідно до ст. 8(2)(b)(xxii) РС МКС, зґвалтування, чи будь-яка інша форма сексуального насильства, яка також становить грубе порушення Женевських конвенцій, є воєнним злочином.
Збройне захоплення с. Рубці Лиманської міської територіальної громади Краматорського району Донецької областіпочалося разом із повномасштабним вторгненням рф в Україну. 
У період з середини квітня 2022 року територія вказаного вище населеного пункту почала переходити під контроль російських окупаційних військ. Внаслідок цього окремі райони міста станом на середину квітня 2022 року контролювались представниками російських окупаційних військ.
Громадяни російської федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи водієм-заправником військової частини НОМЕР_1 зс рф, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи старшим водієм військової частини НОМЕР_1 зс рф, у червні 2022 року перебували на окупованій території, а самев с. Рубці Лиманської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області, тобто брали участь у вторгненні на територію України у складі російських окупаційних військ та усвідомлювали свою участь у збройному конфлікті.
Громадянка України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи цивільною особою, одягненою в цивільний одяг, яка у складі Збройних Сил України чи інших військових формувань України не перебувала, жодної зброї не мала, участі в бойових діях не брала, до таких дій не готувалась, з початку березня 2022 року разом із своїми дітьми та цивільним чоловіком, проживала в одноповерховому будинку, домоволодінні своїх знайомих за адресою:  АДРЕСА_4 .
Так, 28.06.2022 у період з 19:00 год. до 21:00 год. (точний час не встановлено) військовослужбовці зс рф ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через пошкоджений паркан сусіднього домоволодіння зайшли на подвір`я, на якому розміщувались два житлових будинки одно - та двоповерховий, розташовані за адресою: АДРЕСА_4 . У одноповерховому будинку на цей час проживали ОСОБА_10 , її цивільний чоловік та двоє неповнолітніх дітей. 
Зайшовши на подвір`я, ОСОБА_3 , який був озброєний вогнепальною зброєю, та ОСОБА_4 побачили ОСОБА_10 , яка на той час знаходилась біля одноповерхового будинку, в якому проживала разом із сім`єю. 
У військовослужбовців зс рфвиник злочинний умисел, спрямований на вчинення насильницьких дій сексуального характеру стосовно потерпілої. 
Так, ОСОБА_3 , будучи озброєним вогнепальною зброєю, разом із 
ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою реалізації свого злочинного умислу повідомили ОСОБА_10 , що будуть оглядати двоповерховий будинок, який знаходиться поруч, та наказали йти за ними. Потерпіла ОСОБА_10 , розуміючи, що в неї немає вибору, виконала вимогу військовослужбовців зс рф та вирушила з ними.
Переконавшись, що двері будинку зачинені, ОСОБА_4 заліз до нього через пошкоджене вікно, яке було на першому поверсі. ОСОБА_3 проти волі потерпілої ОСОБА_10 наказав останній слідувати за ОСОБА_4 , при цьому допомагаючи ОСОБА_10 забратися на підвіконня та потрапити в одну із кімнат. Одразу за потерпілою у такий же спосіб, як і ОСОБА_4 , ОСОБА_3 проник у будинок. 
Перебуваючи на першому поверсі вищевказаного будинку, 
ОСОБА_3 , з метою подолання можливого опору ОСОБА_10 , гострим предметом вколов невстановлену рідину в грудну клітину потерпілої ОСОБА_10 , внаслідок чого вона відчула слабкість. 
Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , усвідомлюючи наявність міжнародного збройного конфлікту та той факт, що ОСОБА_10 є цивільною особою яка не має можливості чинити опір, та як жінка відповідно до положень ст. 27 ЖК (ІV) перебуває під захистом від будь-якого зазіхання на її честь, і, зокрема, захистом від зґвалтувань чи будь-якої іншої форми посягання на її моральність, без добровільної згоди останньої, діючи за попередньою змовою між собою, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, а саме задоволення статевої пристрасті та, усвідомлюючи протиправність їх вчинення відносно цивільної особи в умовах окупації населеного пункту, спільно затягли потерпілу на другий поверх будинку у дитячу кімнату, повалили на ліжко та силою зірвали одяг. 
У подальшому з 22:00 год. 28.06.2022 до 03:00 год. 29.06.2022, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою вчинення насильницьких дій сексуального характеру, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , застосовуючи фізичну силу та погрози вбивством самої потерпілої ОСОБА_10 та її дітей, по черзі вчиняли акти сексуального насильства над цивільною особою, яка не мала зброї, а саме: дії сексуального характеру, пов`язані із оральним, вагінальним та анальним проникненням у її тіло з використанням своїх геніталій. При цьому, ОСОБА_3 при здійсненні насильницьких дій сексуального характеру душив потерпілу руками. Такими діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 принизили честь, гідність та спричинили фізичний біль і моральні страждання потерпілій ОСОБА_10 .
Вказані дії є порушенням вимог ст. 27 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року,
ст. 75(2)(b),(e)(a)(а.1), ст. 76(1) Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилися у жорстокому поводженні із цивільним населенням, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України. 
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 виразилися у жорстокому поводженні із цивільним населенням, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.
Прокурор у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримав у повному обсязі, в обґрунтування винуватості обвинувачених зазначив, що подані письмові докази підтверджують протиправність злочинних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а кваліфікація кримінального правопорушення є правильною для того, щоб довести винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поза розумним сумнівом. Відтак, прокурор просив суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винними у вчиненні кпимінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України та призначити їм остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять (12) років. 
Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (in absentia), які показань суду не надавали та будь-яких клопотань від обвинувачених на адресу суду також не надходило.
Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника ОСОБА_3 - ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , які забезпечені державою з Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.
Повістки про виклик обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також інформацію про винесення певних процесуальних документів у даному кримінальному провадженню надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України.
Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належним чином повідомлених про проведення відносно них досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від користування своїм правом предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про їх наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.
В той же час, ухилення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останніми їх невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.
Захисник ОСОБА_9  у судовому засіданні зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченого ОСОБА_3  під час судового розгляду та висловила свою позицію з приводу винесення справедливого судового рішення відповідно до досліджених у судовому засіданні доказів.
Захисник ОСОБА_8  у судовому засіданні зазначив, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченого ОСОБА_4  під час судового розгляду та висловив свою позицію з приводу призначення його підзахисному ОСОБА_4 мінімальне покарання, що передбачене санкцією ч.2 ст.28, ч.1 ст. 438 КК України.
Судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного кримінального провадження, що тимчасова окупація з боку російської федерації частини території України (у т.ч. с. Рубці, м. Лиман, Донецької області), яка розпочалася із збройної агресії та повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку російської федерації частини території України є загально відомими фактами, які не потребують окремого судового доказування.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 повідомила, що під час окупації сіла Рубці Краматорського району Лиманської громади Донецької області у червні 2022 року мешкала в котеджному селищі разом зі своїм чоловіком та двома дітьми. 27 червня 2022 року у вечірній час ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 перебували біля магазину. ОСОБА_10 стало відомо, що її шукають військовослужбовці рф. Не дочекавшись відкриття магазину, ОСОБА_10 поїхала додому, та біля будинку побачила іншого військового. Двоє військових рф змушували її вживати алкогольні напої, але остання відмовилась, після чого, військові рф пішли роздивлятися будинки місцевих мешканців, а чоловік ОСОБА_10 пішов спати. Потім, військовослужбовці рф попросили ОСОБА_10 пійти з ними в інший будинок. Будучи змушеною та розуміючи що в неї немає вибору, під загрозою застосування вогнепальної зброї, ОСОБА_10 підійшла до іншого будинку, там були ще двоє військовослужбовці рф зі зброєю, які заштовхнули її в середину будинку і здійснили укол в область грудної клітини, від чого вона відчула слабкість. Після чого, ОСОБА_10 відтягнули з застосуванням фізичної сили на другий поверх будинку, де війсьвослужбовці рф повалили на ліжко і з силою зірвали з неї одяг, після отриманого уколу вона не могла чинити опір. Протягом часу з 22.00 годин 27.06.2022 року і до 03.00 годин 28.06.2022 року двоє війсьвоковслужбовців рф ґвалтували ОСОБА_10 вдвох та по черзі. Здійснюючи відносно неї сексуальне насильство військвовслужбовці рф душили її, знущались з неї, застосовували фізичне насильство з погрозами вбивства як її, так її двох неповнолітних дітей. ОСОБА_10 звернулась до комендатури, де на час окупації було розташування органів окупаційної влади, написала заяву про вчинення відносно неї зґвалтування двома військовослужбовцями рф, один з яких по ознакам був слов`янської зовнішності, а другий - кавказької зовнішності. У подальшому, командир ціх військовослужбовців рф звертався до неї і пропонував гроші, намагаючись від ОСОБА_10 відмовитися від заявлених нею у письмовій заяві вимог щодо зґвалтування військовослужбовцями рф. 
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 стверджувала про спричинення їй моральної шкоди, мотиви якої викладені у цивільному позові, підтримала позовну заяву та просила стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за рахунок спричиненої моральної шкоди 500 000 гривень, з кожного.
Окрім показів потерпілої ОСОБА_10 у судовому засіданні, провина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: 
- протоколом огляду місця події від 23.11.2023 року з фото таблицею до нього, згідно якого об*єктом огляду є ділянка місцевостірозташована за адресою: АДРЕСА_5 , в ході огляду встановлено, що будівля використовувалася окупаційною владою як штаб військовослужбовців рф;
- протоколом огляду від 24.07.2024 року з флеш носієм до нього, згідно якого об`єктом огляду є карта пам`яті micro SD HC 32GB (032GA8X07Y22210511580), на якій містяться файли, папка під назвою "Проверка по изнасилованию ОСОБА_20" та pdf файл протокол допиту (видача системного блоку). Далі при відкритті папки під назвою "проверка по изнасилованию ОСОБА_20" встановлено, що в ній містяться файли, а саме папка - під назвою "фото з омп" та текстові файли: «обьяснение ОСОБА_12 » 30.06.2022 13:01, «объяснение ОСОБА_20» 30.06.2022 12:35, «обьяснение ОСОБА_40» 01.07.2022 08:53, «обьяснение ОСОБА_13 » 30.06.2022 13:50, «обьяснение ОСОБА_14 » 01.07.2022 09:12, «обьяснение ОСОБА_15 » 30.06.2022 12:34, «омп изьятие вещей потерпевший» 30.06.2022 18:29, «постановление на освидетельствование ОСОБА_16 » 01.07 10:14, «постановление на освидетельствование ОСОБА_17 » 01.07.2022 10:04, «протокол освидетельствования ОСОБА_18 » 01.07.2022 10:16, «протокол освидетельствования ОСОБА_17 » 01.07.2022 09:48, «фототаблица к омп 1» 01.07.2022 13:44, «электронное объяснение ОСОБА_19 » 30.06.2022 13:01, «электронное объяснение ОСОБА_20 » 29.06.2022 16:37, «электронное объяснение ОСОБА_13 » 30.06.2022 13:50, «электронное объяснение ОСОБА_15 » 30.06.2022 09:55 (мовою оригіналу).
Далі при відкритті папки «фото з омп», встановлено що в ній містяться файли формату JPG в кількості 16 шт., які являють собою фотозображення з місця проведення так званого «омп» (Додаток 18);
- протоколом огляду від 24.07.2024 року з диском до нього, згідно якого об`єктом огляду є публікації, що розміщуються у вільному доступі в мережі Інтернет, відкрито інтернет-сторінку соціальної мережі "Instagram", де у пошуковому вікні було введено (мовою оригіналу) ОСОБА_21 та встановлено соціальну сторінку, що підписана "ІНФОРМАЦІЯ_9" "дата приєднання" березень 2017 р. та мається фотозображення вказаної сторінки, на якому зображено чоловіка одягнутого у камуфльовану форму з капюшоном на голові, також мається надпис російською мовою " ОСОБА_21 ", також на сторінці розміщені фотозображення;
- протоколом огляду від 24.07.2024 року з диском до нього, згідно якого об`єктом огляду є публікації, що розміщуються у вільному доступі в мережі Інтернет, відкрито інтернет-сторінку соціальної мережі "Вконтакте", де у пошуковому вікні було введено (мовою оригіналу) ОСОБА_22 та встановлено соціальну сторінку, що підписана " ОСОБА_22 ", а якій розміщені фотозображення;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.08.2024 за участю ОСОБА_23 , яка впізнала жінку, яку в кінці червня 2022 року привозили для медичного освідування після згвалтування представниками рф;
- протоколом огляду від 02.08.2024 року з фото таблицею до нього, згідно якого оглянуто будівля, яка використовувалась військовими рф під час окупації в с. Рубці, як військова комендатура за адресою: АДРЕСА_5 . Потім оглянуто будівлю за адресою: АДРЕСА_6 , яка використовувалась військовими рф під час окупації;
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 30.08.2024 року з диском до нього, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області виявлено та вилучено 16 текстових файлів, папка під назвою: «фото з омп» із 16 файлами формату JPG скопійовано на карту пам`яті micro SD НС 16 GB (TAT2D1AAA021; роздруковані вищезазначені 16 текстових файлів та 16 файлів формату JPG на 69 аркушах; копія протоколу допиту ОСОБА_24 на 3 аркушах; копія висновку експерта № 8963/11168-11172, на 6 сторінках та супровідний лист до нього на 1 сторінці;
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.09.2024 за участю свідка ОСОБА_25 , який впізнав військовослужбовців рф, яких бачив 27.06.2022 у вечірній час, у АДРЕСА_7 на території домоволодіння, де мешкала ОСОБА_10 та 28.06.2022 у комендатурі окупаційної влади;
- протоколом допиту ОСОБА_25 від 06.09.2024 року, хід та результати якого зафіксовані за допомогою відеофіксації та згідно якого останній повідомив, що перебував у с. Яцівка Краматорського району Донецької області з квітня 2022 року, яке перебувало в окупації. З ОСОБА_10 познайомився в 2022 році, були сусідами. 27 червня 2022 року ввечері ОСОБА_25 перебував в магазині в с. Яцківка, де зустрів ОСОБА_11 і ОСОБА_10 . Потім, ОСОБА_10 поїхала на велосипеді разом з дітьми в гості до ОСОБА_11 , а через 20-30 хвилин прийшов до них і ОСОБА_25 . Приїхавши на територію котеджного селища, ОСОБА_25 зустрів двох військовослужбовців рф років 25-30, які почали погрожували ОСОБА_25 і вимагали наркотичні засоби. Потім, чоловік на ім`я ОСОБА_26 зайшов в будинок, де мешкав ОСОБА_25 , погрожував ОСОБА_25 і не знайшовши в нього наркотичних засобів, забрав ноутбук. Коли військовослужбовець пішов, ОСОБА_25 ліг спати. Вранці, о 04.00 годин до ОСОБА_25 прийшла ОСОБА_10 з ознаками тілесних ушкоджень і повідомила, що їй погрожували зброєю двоє військовослужбовців рф - ОСОБА_27 і ОСОБА_28 , казали, що вб`ють її та її дітей дітей, а потім згвалтували її. ОСОБА_25 та ОСОБА_10 о 05.00 годин поїхали в комендатуру, там їх допитали, а пізніше привезли ОСОБА_11 , пізніше всіх відвезли в м. Ізюм. Також до м. Ізюм привезли двох військовослужбовців рф, які згвалтували ОСОБА_10 . Судом переглянуто диск із вказаним відеозаписом, зміст якого відповідає змісту, зафіксованому в протоколі;
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.09.2024 за участю свідка ОСОБА_29 , який впізнав військовослужбовців рф, яких бачив 27.06.2022 у вечірній час, у с. Яцківка Краматорського району Донецької області на території домоволодіння, де мешкала ОСОБА_30 та 28.06.2022 у комендатурі рф;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_29 від 06.09.2024 року, хід та результати якого зафіксовані за допомогою відеофіксації та згідно якого останній повідомив, що мешкав у с. Яцківка Лиманської територіальної громади Донецької області, з квітня 2022 року по вересень 2022 року с. Рубці та с. Яцківка були під окупацією військ рф. ОСОБА_29 знав чоловіків на ім`я ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які були військовослужбовцями рф. З потерпілою ОСОБА_10 свідок познайомився у 2022 році, коли отримували гуманітарну допомогу. 27 червня 2022 року ОСОБА_29 зустрівся з ОСОБА_10 біля магазину "Оазіс" в с. Яцківка, поспілкувались і розійшлись по домам. Вранці 28 червня 2022 року до ОСОБА_29 додому приїхали представники комендатури, які його забрали і привезли в приміщення комендатури, де вже перебували ОСОБА_10 і ОСОБА_25 . У його присутності в приміщенні комендатури ОСОБА_10 повідомила, що російські військовослужбовці за ім`ям ОСОБА_27 та ОСОБА_28 згвалтували її, при цьому погрожували їй зброєю та на шиї у останньої були синці та ссадни. ОСОБА_29 повідомив, що один війсьвослужбовейь збройних сил рф на ім`я ОСОБА_27 був не слов`янської зовнішності з бородою, трохи повненький, приблизно 25-30 років. Військовослужбовець збройних сил рф на ім`я ОСОБА_28 мав слов`янську зовнішність, з коротким волоссям. ОСОБА_29 тільки через місяць зустрів зазначених військовослужбовців збройних сил рф, які повідомили, що вони не винні. Судом переглянуто диск із вказаним відеозаписом, зміст якого відповідає змісту, зафіксованому в протоколі;
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.09.2024 року з диском до нього за участю потерпілої ОСОБА_10 , в ході якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала військовослужбовців рф, які її зґвалтували ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.09.2024 року з диском до нього, який було безпосередньо преглянуто у судовому засіданні за участю потерпілої ОСОБА_10 , в ході проведення якого потерпіла ОСОБА_10 відтворила механізм утворення тілесних ушкоджень, а також локалізацію отриманих тілесних ушкоджень та спосіб їх нанесення; 
- протоколом огляду від 25.09.2024 року з фото таблицею до нього, за участю потерпілої ОСОБА_10 , об`єктом огляду якого є інформація, збережена на флеш накопичувачі micro SD HC 16 GB (TAT2D1AAA02), який було отримано 30.08.2024 в ході тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження, що на вказаній карті пам`яті містяться файли, папка під назвою "Проверка по изнасилованию ОСОБА_20" (мовою оригіналу);
- протоколом огляду від 26.11.2024 року з диском до нього, об`єктом огляду якого є Інтернет сторінка соц мережі "Однокласники" (мовою огрігіналу), де на сторінці ОСОБА_31 містяться публікації, також містяться публікації ОСОБА_32 . Далі, у вищевказаному переліку було знайдено фотографію на якій зображено особу, яка відмічена як ОСОБА_33 , зображення було опубліковане ІНФОРМАЦІЯ_6 . На вказаному зображенні присутній ОСОБА_34 , який вдягнений в формений одяг зеленого кольору, має камуфляжні штани аналогічного кольору, у роті тримає цигарку;
- протоколом огляду від 26.11.2024 року з диском до нього, згідно якого об`єктом огляду є Інтернет сторінка соц мережі "Вконтакте" (мовою орігіналу), де на сторінці ОСОБА_3 містяться публікації і фотографії.
Далі, у вищевказаному переліку було знайдено фотографію на якій зображено ОСОБА_3 , яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_7 . На вказаному зображенні присутній ОСОБА_34 , який вдягнений в сорочку червоного кольору. При наведенні стрілки на іншу особу, яка знаходиться поруч із ОСОБА_35 , на ньому висвічується наступне м`я та прізвище: ОСОБА_36 .
Також було знайдено ще одне аналогічне фотозображення на якому зображено ОСОБА_37 , який вдягнений у худі сірого кольору, а також на голові останнього вдягнуті навушники. Вказане зображення було опубліковано на сторінці ОСОБА_38 02 січня 2024 року о 06 годині 00 хвилин;
- протоколом огляду від 26.11.2024 року, згідно якого об`єктом огляду є Інтрнет сторінка соц мережі "Мой мир" (мовою оригіналу), де оглянуто приватну сторінку ОСОБА_39 ;
- протоколом огляду місця події від 24.12.2024 року з диском фототаблицею до нього, згідно якого метою огляду є уточнення адреси скоєння кримінального правопорушення по відношенню до ОСОБА_10 на території домоволодіння АДРЕСА_4 ;
- протоколом огляду від 07.01.2024 року з фототаблицею до нього, згідно якого проведено огляд сторінки "Deep State".
Далі, з метою отримання інформації, щодо місця дислокації військової частини № НОМЕР_1 було введено у пошуковій строчці, яка розташована у верхньому лівому куті вказаної вище інтернет сторінки сайту « ІНФОРМАЦІЯ_8 » назву вказаної військової частини « НОМЕР_2 окрема бригада спецьіального спеціального призначення (ГРУ, в/ч НОМЕР_1 )», а також обрано у календарі подій, який розташований нижче пошукової строчки 27.06.2022.
В результаті чого було встановлено, що вказана військова частина № НОМЕР_1 на момент 27.06.2022 розташовувалась між АДРЕСА_8.
- протоколом огляду від 04.03.2025 рокуз, згідно якого оглянуто Інтернет сторінку сайту: "Контакты Минобороны России" (мовою оригіналу), яка не відкрилась. Далі, в ході огляду переліку сайтів під № 3 встановлено сайт: «web.archive.org» із назвою сторінки (мовою оригіналу) «Контакты: Министерство обороны Российской Федерации». 
В ході огляду вказаного сторінки встановлено, що на ній розміщено інформацію (мовою оригіналу): «Контакты, Средствам массовой информации, Почтовый адрес: 119160, Москва, ул. Знаменка, д. 19. Факс:8(495)4988367. Адрес электронной почты: "pm@mail.ru". Далі розміщено таблицю з переліком органів, режиму їх роботи та контактними номерами.
Далі, в ході огляду 04.03.2025 о 16 год. 40 хв. за допомогою електронної пошти don.zbrconflict.police@gmail.com було надіслано повідомлення на електронну адресу pm@mail.ru: « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Хабаровська російської федерації, росіянина, громадянина російської федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , про підозру у жорстокому поводженні із цивільним населенням, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Братськ (Іркутськ) Іркутської області російської федерації, росіянина, громадянина російської федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про підозру у жорстокому поводженні із цивільним населенням, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.
- протоколом огляду від 17.03.2025 року, згідно якого об`єктом огляду є матеріали кримінального провадження за №42022220000000410 від 27.09.2022. В ході огляду встановлено протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 від 30.11.2023 зі стенограмою, на 10 арк.
- речовими доказами визнаними в кримінальному провадженні.
Згідно висновку судово-психологічної експертизи №244-95/2025.01-5 від 15.05.2025, психологічні особливості комунікативного процесу допитів в ході відтворення потерпілою ОСОБА_10 обстановки та обставин подій вчинення стосовно неї злочину (за матеріалами відеозаписів допиту в якості потерпілої від 30.11.2023 та 25.09.2024) в основному характеризуються наявністю психологічно значимих умов, що відповідають психологічній специфіці (проявам та закономірностям) реконструкції подій та не суперечать індивідуально-психологічним особливостям ОСОБА_10 . Відсутні ознаки інформаційно-навідного та інформаційно-випереджального впливу запитань на відповіді підекспертної при відтворенні нею кримінально-релевантних обставин досліджуваної події (зґвалтування та супутніх обставин), однак в ході проведення допиту від 30.11.2023 неможливо визначити наявність/відсутність впливу питань слідчого на відповіді потерпілої щодо: уточнення місяця, коли відбулось зґвалтування; чи мінялись «ролями» ґвалтівники; чи роздягнули вони потерпілу перед зґвалтуванням; чи поставили ґвалтівники потерпілу на ліжко та чи звали другого ґвалтівника Володимир.
Комунікативна діяльність особи потерпілої ОСОБА_10 , під час проведення її допитів від 30.11.2023 та 25.09.2024 щодо вчинених стосовно неї насильницьких дій сексуального характеру з боку військовослужбовців рф, характеризується середньою (допит 30.11.2023) та високою (допит 25.09.2024) діалоговою активністю. Тенденція до самостійного розширення ОСОБА_10 змісту відповідей за рахунок специфічних деталей, уточнень, додавань, асоціативних зв`язків - середня (допит 30.11.2023) та висока (допит 25.09.2024). Наявна загальна нестійка тенденція до стенічності (психічної стійкості до впливу) під час викладу подій в ході проведення допиту від 30.11.2023 та стійка під час допиту 25.09.2024. Розповідь ОСОБА_10 в ході обох досліджуваних слідчих дій загалом є логічно узгодженою, цілісною та послідовною, за винятком неможливості встановити повноту сюжету відтворюваних подій у ключовому фрагменті розповіді (відтворювання самого зґвалтування та супровідних насильницьких дій) через відсутність деталізації потерпілою самого акту сексуального насильства, що може бути наслідком психологічних механізмів захисту, які увімкнулися у відповідь на переживання психотравмувальної події. Через відсутність повноти відтворюваних подій в ключовому фрагменті, неможливо виключити ймовірність приховування потерпілою невизначеної частки інформації.
Наявний комплекс діагностично-значимих ознак, який свідчить про підвищення рівня психічної напруги при обговоренні епізодів та тем, які безпосередньо стосуються відтворення події (зґвалтування), що відповідає нормотиповим поведінковим проявам під час відтворення особою психотравмувальної за змістом ситуації. Невербальні засоби комунікативної діяльності ОСОБА_10 виконують функцію супутнього смислового навантаження, суттєвих ознак суперечностей між вербальними та невербальними поведінковими проявами не виявляється. У ході слідчих дій ОСОБА_10 загалом демонструє особливості, що відповідають закономірностям психічного процесу відтворення, прояви психічної діяльності відображають ознаки, що за своєю суттю є психологічними «слідами» минулого досвіду відносно реконструйованої події.
В поведінці потерпілої ОСОБА_10 , під час проведення за її участю слідчих дій (допитів потерпілої ОСОБА_10 від 30.11.2023 та 25.09.2024), наявні психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення нею основних подій (зґвалтування та супутніх обставин).
У відеозаписах допитів потерпілої ОСОБА_10 від 30.11.2023 та 25.09.2024, під час відтворення нею основних подій (зґвалтування та супутніх обставин), ознаки здійснення на неї психологічного впливу з боку осіб, які приймали участь у проведенні зазначених слідчих дій, в основному, відсутні.
У судовому розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченмих (in absentia), судом не встановлено недопустимості доказів згідно вимог ст.ст.87-89 КПК України, оскільки всі докази встановлені, зібрані та перевірені органом досудового розслідування, та судом, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України. Істотних порушень прав та свобод людини, визначених ст. 87 КПК України, судом не встановлено. Досліджені в судовому засіданні письмові докази відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, складені уповноваженими процесуальними особами відповідно, узгоджуються між собою, та не викликають сумнівів у суду. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено не було.
Дослідивши і перевіривши в ході судового розгляду протоколи допиту свідків, хід і результати допиту яких фіксувалися за допомогою технічних засобів відеофіксації, у відповідності до вимог ч.11 ст. 615 КПК України, які є процесуальними джерелами доказів, суд дійшов висновку, що такі можуть бути використані як докази, є конкретними та узгоджуються із сукупністю інших доказів, які судом покладено у вирок.
Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, та не встановлено підстав, які б призвели до визнання їх недопустимими.
Під час судового розгляду стороною захисту не заявлялось клопотання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення очевидно недопустимими. Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.
Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, суспільну небезпечність та характер скоєного злочину, особу обвинуваченого, раніше не судимого, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. 
Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено. 
До обставин, що обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, суспільну небезпечність та характер скоєного злочину, особу обвинуваченого, раніше не судимого, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. 
Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено. 
До обставин, що обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому основного покарання у виді позбавлення волі, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про стягнення з обвинувачених моральної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням, суд зазнчає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно до положень ст.ст. 128, 129 КПК України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Потерпіла ОСОБА_10 звернулася до суду з цивільним позовом про стягнення з обвинваченого ОСОБА_3 500 000 гривень та з обвинуваченого ОСОБА_4 500 000 гривень моральної шкоди, завданої їй вказаним кримінальним правопорушенням.
Вобґрунтування позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди вказала, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи спільно та узгоджено, погрожуючи зброєю та застосовуючи психологічний тиск через погрози вбивства потерпілої та її дітей, примусили ОСОБА_10 пройти до сусіднього будинку, де після введення в її тіло речовини розслаблюючої дії з використанням фізичної сили вчиняли щодо неї дії сексуального характеру, пов`язані з оральним, вагінальним та анальним проникненням у її тіло з використанням своїх геніталій. У процесі насильства від ОСОБА_3 ОСОБА_10 додатково зазнавала удушення з відповідними наслідками у вигляді синців в області шиї та передпліччях обох рук.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усвідомлювали, що позивачка є цивільною особою, яка не виконувала та не сприяла виконанню будь-яких бойових завдань, вчинили щодо неї сексуальне насильство у формі зґвалтування.
Посягання відповідачів на статеву недоторканність, свободу та сексуальну автономію позивачки, спричинили їй фізичний біль та значної глибини моральні страждання через приниження її гідності, виникнення тривалих відчуттів сорому, провини, недовіри до оточення, страху за життя дітей, порушення звичного способу життя, зниження її соціальної адаптації до життя. Усвідомлення, що вказані дії вчиняються представниками окупаційних військ в умовах міжнародного збройного конфлікту додатково спричинили позивачці глибокі психоемоційні страждання. З метою відновлення почуття безпеки позивачка з дітьми перемістилася на підконтрольну Україні територію. Адаптація та організація власного життя з дітьми за умов підвищеної психологічної вразливості вимагало від позивачки додаткових ресурсів та фахової психологічної допомоги для стабілізації власного стану, відновлення життєдіяльності, забезпечення та виховання дітей.
Після пережитого сексуального насильства в умовах окупації позивачка втратила спокій, почуття безпеки, тривалий час знаходилась в пригніченому, напруженому й наляканому стані. До тепер у її свідомості виникають спогади пережитих обставин сексуального насильства, що найбільше проявляються в нав`язливих спогадах та думках про найгірші моменти травматичної події. Наслідки заподіяної моральної шкоди мають значну глибину заподіяних страждань, які істотно вплинули на якість життя та потребують проведення відповідної компенсації.
Таким чином, заподіяння моральної шкоди позивачці має характер незворотного порушення психоемоційної рівноваги та потребує компенсації у значному розмірі, що відповідає тяжкості завданих немайнових втрат.
Згідно з ч. 1ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Ураховуючи ступінь вини обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , характер та обсяг завданої шкоди, а також те, що потерпіла ОСОБА_10 зазнала істотних негативних змін в особистому житті, перенесла страждання та стреси, пов`язані із вчиненням насильницьких дій щодо неї, а також вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку про задоволення в повному обсязі цивільного позову про відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 000 гривень з кожного обвинуваченого.
За таких обставин, враховуючи обсяг душевних страждань потерпілої ОСОБА_10 , зміною психічного стану, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 500 000 гривень з кожного обвинуваченого. Зазначений розмір відшкодування моральних збитків відповідатиме критеріям розумності і справедливості.
Керуючись ст. ст. 297-1, 323, 369-371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 1 ст. 438 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.
Строк відбуття покарання  ОСОБА_3  рахувати з моменту фактичного затримання.
Стягнути з  ОСОБА_3  на користь держави витрати на проведення судово- психологічної експертизи у розмірі 31 806 гривень.
ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 1 ст. 438 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.
Строк відбуття покарання  ОСОБА_4  рахувати з моменту фактичного затримання.
Стягнути з  ОСОБА_4  на користь держави витрати на проведення судово-психологічної експертизиу розмірі 31 806 гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_3  на користь потерпілої ОСОБА_10 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень за рахунок спричиненої моральної шкоди.
Стягнути з  ОСОБА_4  на користь потерпілої ОСОБА_10 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень за рахунок спричиненої моральної шкоди.
Речові докази - роздруківку 16 текстових файлів, 16 файлів формату JPG роздруковані на 69 аркушах, копію протоколу допиту свідка ОСОБА_24 на 3 аркушах, копію висновку експерта № 8963/11168-11172 на 6 аркушах та супровідний лист до нього на 1 аркуші, карту пам`яті micro SD НС 16 GB (TAT2D1ААА02) із файлами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку, яка підлягає врученню обвинуваченому, вручити захиснику, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду відповідно до вимог ст. 323 КПК України.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча:     ОСОБА_1