Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/235/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Берднікова Г. В. 
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2026 року. м. Кропивницький
Кропивницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Олексієнко І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 червня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Володимирівка, Знам`янського району, Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано виннимза ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАПА у виді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років 
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 червня 2025 року ОСОБА_1  визнаний винним за те, що він 24 травня 2025 року о 22:45 год. в м.Знам`янка по вул.Калинова керував транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме мав звужені зіниці очей, які не реагують на світло, бліде обличчя та мляву мову. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в КНП Кіровоградський обласний наркологічний диспансер КОР відмовився на нагрудну бодікамеру 20 та 32, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Крім того, ОСОБА_1 , за вищевказаною адресою керував зазначеним транспортним засобом, де був без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. Дане правопорушення вчинене повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.Своє рішення суд мотивував тим, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколи про адміністративні правопорушення, які складено у відповідності до вимог до ст.ст.256, 266, КУпАП та в яких зазначено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень; направлення до закладу охорони здоров`я на огляд водія з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я; довідку про отримання особою посвідчення водія на право керування транспортним засобом; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; копією постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№4190861 від 03 березня 2025 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. та довідку до неї, з якої вбачається, що відповідно до офіційного веб-порталу судової влади України, станом на 26 травня 2025 року відсутня інформація щодо  ОСОБА_1  про оскарження вищезазначеної постанови; долученим до матеріалів справи диском з відеофіксацією вчиненого правопорушення.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити, оскільки сплинув строк притягнення його до адміністративної відповідальності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, при цьому він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Це позбавило його можливості надати докази, висловити свою позицію, що є порушенням права на захист. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, так як постанову суду першої інстанції від 12.06.2025 року він отримав 08.04.2026. Жодних рішень та повісток на адресу апелянта не надходило, повідомлень через засоби зв`язку та через сервіс «Дія» не отримував.

12.05.20206 у судове засідання апеляційного суду з`явився ОСОБА_1 та у зв`язку з клопотанням про залучення захисника, оголошено перерву. Розгляд справи відкладено на 20.05.2026.
20.05.2026 ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом надсилання смс-повідомлення про виклик на розгляд справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 
20.05.2026 апеляційним судом розгляд адміністративної справи щодо ОСОБА_1 відкладено на 11.06.2026.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом надсилання смс-повідомлення з повісткою про виклик про розгляд справи, який призначений на 11.06.2026, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. При цьому неявка ОСОБА_1 не перешкоджає судовому розгляду, тому апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду адміністративної справи за відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ст. 294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП районний суд об`єктивно з`ясував всі обставини даної справи і, врахувавши досліджені по справі докази, правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п.2.1(а), п.2.5 Правил дорожнього руху України і його вина повністю підтверджується:  протоколами про адміністративні правопорушення, які складено у відповідності до вимог до ст.ст.256, 266, КУпАП та в яких зазначено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень; направленням до закладу охорони здоров`я на огляд водія з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я; довідкою про отримання особою посвідчення водія на право керування транспортним засобом, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , який має статус документа «вилучений»; письмовими пояснення ОСОБА_1 який показав, що 22 травня 2025 року близько 22 год. 45 хв. в м.Знам`янка по вул.Калинова він керував транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія так як його було позбавлено права керування. Також вказав, що він відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в зв`язку з тим, що він не має часу; копією постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№4190861 від 03 березня 2025 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. та довідкою до неї, з якої вбачається, що відповідно до офіційного веб-порталу судової влади України, станом на 26 травня 2025 року відсутня інформація щодо  ОСОБА_1  про оскарження вищезазначеної постанови; долученими до матеріалів справи диском з відеофіксацією вчиненого правопорушення, на якому зафіксовано факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом та факт відмови від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.
Водночас, пункт 2.5 Правил дорожнього руху України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.
Процедура проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння регулюється вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735).
Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та додатки до нього, складені у відповідності до вимог чинного законодавства.
Так, згідно диску, на якому міститься відеозапис, ОСОБА_1 , був зупинений працівниками патрульної поліції у зв`язку з порушенням ПДР України. Після спілкування з працівником поліції було встановлено відповідні ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , такі як звужені зіниці очей, що не реагують на світло, бліде обличчя та млява мова, та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що той відмовився.
Таким чином, поліцейським були встановлені відповідні ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.
Відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі. Водію також роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду. Проте, своєю поведінкою водій безумовно ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння і таким діям працівниками поліції надано правильну оцінку. ОСОБА_1 роз`яснені його права, визначені ст.63Конституції та ст.268КУпАП, та ознайомлено зі змістом протоколу.
Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відеореєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Диск із відеозаписами містить саме фіксацію адміністративного правопорушення зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення та джерелом доказів, які долучаються до матеріалів адміністративної справи, відповідно до вимог КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про національну поліцію» та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з дотриманням вимог «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства не встановлено.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані наркотичного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.
Крім того, ОСОБА_1 , керував зазначеним транспортним засобом без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. Дане правопорушення вчинене повторно протягом року.
Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. 245, 251, 252, 278, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.5 ст.126 КУпАП.
Окрім того, доводи апеляційної скарги щодо того, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу без участі ОСОБА_1 , чим порушив його право на захист є безпідставними, суд сприймає їх як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції вживав дієві заходи, щодо своєчасного сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставлення йому СМС повідомлення на вказаний ним у заяві про отримання судових повісток в електронному вигляді номер телефону, причина його неявки не відома.
Також, на офіційному сайті Судової влади http://court.gov.ua/assignments/ в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду» дата та місце розгляду справи вказувались одразу після призначення справи до розгляду в судовому засіданні.
Однак, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходило. За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку, про умисне ухилення правопорушника від явки до суду та можливість розгляду справи за його відсутності.
Окрім того, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126, 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Разом з цим, ОСОБА_1 було забезпечено право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді, надати особисті пояснення, бути заслуханим судом, надати докази що доводять його невинуватість тощо. 
Так, при розгляді справи в апеляційному суді 12.05.2026, останньому була надана можливість в повному обсязі реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, та скористатися ними.
Проте, апелянт будь яких доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції щодо визнання його винним за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, суду не надав.
Що стосується змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 про закінчення, на його думку, строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, то апеляційний суд зазначає наступне.
У відповідності до правил ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення, а адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня вчинення правопорушення.
Як убачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення за ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП 24 травня 2025 року.
Враховуючи, що на час винесення постанови Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області 12 червня 2025 року, з моменту вчинення ОСОБА_1 як адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП не минув тримісячний термін, так з дня вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не минув річний термін накладення адміністративного стягнення, тому судом першої інстанції накладено адміністративне стягнення у строки відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, а відтак відсутні підстави для закриття провадження з цих підстав.
З урахуванням вищенаведеного, а також наявних у справі доказів, які були оцінені судом першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вбачає жодних правових підстав для того, щоб погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального чи процесуального права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. 
Таким чином,  ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Згідно зі статтею 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька порушень, справи про які одночасно розглядаються судом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Отже, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 років, накладене відповідно до санкції ч.5 ст.126 КУпАП та з врахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП.
Будь-яких порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, допущено не було.
Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови  Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 червня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 червня 2025 року щодо нього - без зміни. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: