Справа № 134/320/26
2/134/357/2026
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
12 травня 2026 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області
у складі: головуючої судді Кантонистої О.О.
за участю: секретаря судового засідання Васільєвої Н.Г.
прокурора Бідюк Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль цивільну справу за позовом керівника Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватне акціонерне товариство «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «ПОДІЛЛЯ»,
встановив:

24 лютого 2026 року керівник Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватного акціонерного товариства «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «ПОДІЛЛЯ» (далі - ПрАТ «ПК «ПОДІЛЛЯ»), у якому просить припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,9415 га, кадастровий номер 0521982400:02:001:0815, яка розташована в адміністративних межах Крижопільської територіальної громади (колишньої Жабокрицької сільської ради Крижопільського району Вінницької області), шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.
В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності громадянки російської федерації ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває земельна ділянка сільськогосподарського призначенняплощею 2,9415 га з кадастровим номером 0521982400:02:001:0815.
Державну реєстрацію права власності на земельну ділянку здійснено 26 березня 2019 року на підставі рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили 31 жовтня 2018 року, у справі № 134/1160/18, яким за ОСОБА_1 визнано право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування після смерті тітки – ОСОБА_2 
02 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «ПК «ПОДІЛЛЯ» (код ЄДРПОУ 33143011) укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 20 років.
Відповідно до інформації Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, наданої у листі № 0501.4-7170/05.2-25 від 23.09.2025, ОСОБА_1 за обліками Управління не значиться. Водночас встановлено, що ОСОБА_1 документована паспортом громадянина російської федерації № НОМЕР_2 від 26.07.2016, де в графі «громадянство» зазначено – російська федерація.
Враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи громадянкою російської федерації, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення та станом на теперішній час не відчужила її, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наявні підстави для конфіскації цієї земельної ділянки у власність держави.
У даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що ОСОБА_1 порушила визначену ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення та як іноземна громадянка не відчужила її упродовж року після набуття права власності. Наразі ОСОБА_1 продовжує володіти спірною земельною ділянкою. Володіння громадянином російської федерації земельними ресурсами на території України, власником яких відповідно до ст. 13 Конституції України є Український народ, в умовах розв`язаної російською федерацією повномасштабної війни створює загрозу інтересам України та її безпеці.
На теперішній час продовольча безпека України потребує підвищеної уваги, що зумовлює необхідність вжиття заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб громадян України.
Крім цього, воєнні дії, що ведуться на території України, вкрай негативно впливають на продовольчі процеси у державі. Зокрема, значна частина земель сільськогосподарського призначення на територіях, де ведуться активні бойові дії, забруднена та не може використовуватися за цільовим призначенням, а сотні гектарів залишаються тимчасово окупованими, що в сукупності призводить до зниження врожайності. У таких умовах кожна земельна ділянка, яка використовується з порушенням вимог законодавства, підлягає поверненню у власність держави.
З огляду на характер спірних правовідносин не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності ОСОБА_1 критеріям правомірного втручання у право особи на мирне володіння майном, а також порушення принципу пропорційності, які сформовані у сталій практиці ЄСПЛ.
Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є ефективним та належним способом захисту прав та інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що використовуються з порушенням вимог законодавства іноземними громадянами.
Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 09 березня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 31 березня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Протокольною ухвалою Крижопільського районного суду від 17 квітня 2026 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з першою неявкою в судове засідання належним чином повідомленої відповідачки.
У судовому засіданні 12 травня 2026 року прокурор Бідюк Н.П. підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 , яка в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі. У визначений судом строк відзив на позов не подала.
Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області – Римський М.В. через систему «Електронний суд» подав клопотання, у якому просить розглянути справу за відсутності представника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та задовольнити позовну заяву. Зазначає, що ОСОБА_1 , будучи іноземною громадянкою, порушила національне законодавство України, оскільки упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку площею 2,9415 га, кадастровий номер 0521982400:02:001:0815, не здійснила її відчуження. За таких обставин вказана земельна ділянка підлягає конфіскації у власність держави в порядку, визначеному ст. 145 Земельного кодексу України. 
Третя особа - ПрАТ «ПК «ПОДІЛЛЯ» - у судове засідання свого представника не направила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та ПрАТ «ПК «ПОДІЛЛЯ». 
Протокольною ухвалою Крижопільського районного суду від 12 травня 2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.
Вирішуючи питання щодо підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з даним позовом, суд враховує наступне.
Приписи ст. 131-1 Конституції України, ст. 56 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наділяють прокурора повноваженнями на представництво в суді інтересів держави у випадках, а саме: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області відповідно до положень ст. 145 Земельного кодексу України, Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та Положення про Головне управління Держгеокадастру в області здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог земельного законодавства, встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, а також наділене повноваженнями щодо звернення до суду з відповідними позовами.
Однак зазначений орган не реалізував надане йому процесуальне право на звернення до суду з позовом про конфіскацію земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 , про що повідомив окружну прокуратуру у відповідь на лист про виявлені порушення з вимогою вжиття заходів щодо їх усунення, у тому числі в судовому порядку, зазначивши про значну кількість таких земельних ділянок на території області та неможливість у зв`язку з цим у повному обсязі забезпечити належний захист державних інтересів.
Отже, відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 56 ЦПК України наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи громадянкою російської федерації, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521982400:02:001:0815, площею 2,9415 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Крижопільської територіальної громади (колишньої Жабокрицької сільської ради Крижопільського району Вінницької області),та 26 березня 2019 року зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку, про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
На даний час зазначена земельна ділянка перебуває в оренді ПрАТ «ПК «ПОДІЛЛЯ» (код ЄДРПОУ 33143011).
Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2018 року (справа № 134/1160/18); інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 464420384 від 16.02.2026; копією договору оренди землі від 02 квітня 2019 року.
Згідно з повідомленням Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області № 0501.4-7170/05.2-25 від 23.09.2025, ОСОБА_1 за обліками Управління не значиться.
Разом з тим, ОСОБА_1 документована паспортом громадянина російської федерації № НОМЕР_2 від 26.07.2016, де в графі «громадянство» зазначено - російська федерація.
Отже, на момент набуття у власність спірної земельної ділянки ОСОБА_1 була іноземною громадянкою та, в порушення вимог законодавства України, протягом року її не відчужила.
Згідно зі статтями 13, 14 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до статті 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.
Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.
Згідно із частиною 3 статті 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.
Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.
За змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
Відповідно до частин 1, 3 статті 145 Земельного кодексу України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власникам протягом року з моменту переходу такого права.
Згідно з пунктом «е» частини 1 статті 140 Земельного кодексу України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. 
У разі невиконання вимоги щодо відчуження земельної ділянки настають наслідки, передбачені частинами 2, 4 статті 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.
У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18.09.2013 (справа № 6-92цс13), зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11.03.2003 «Новоселецький проти України», від 01.06.2006 «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.
Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.
З огляду на викладене, оскільки відповідачка ОСОБА_1 , будучи іноземною громадянкою, в порушення вимог частини 4 статті 81 ЗК України, упродовж одного року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення і дотепер добровільно не відчужила її, позов керівника Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області підлягає задоволенню у повному обсязі.
При цьому суд враховує, що задоволення даного позову призведе до відновлення порушених прав та законних інтересів держави, виходячи з того, що стан збереження земель сільськогосподарського призначення має загальнонаціональне значення, а відповідачка мала достатньо часу та засобів для реалізації свого права та виконання свого обов`язку, однак у встановлений законом строк спірну земельну ділянку не відчужила, що порушує вимоги земельного законодавства та потребує втручання уповноваженого органу.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому в силу ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути 3 328,00 грн судового збору за подання позовної заяви.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 142, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.
Припинити право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку площею 2,9415 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0521982400:02:001:0815, яка розташована в адміністративних межах Крижопільської територіальної громади (колишньої Жабокрицької сільської ради Крижопільського району Вінницької області), шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Вінницької обласної прокуратури (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Монастирська, 33, МФО 820172, Державна казначейська служба України, м. Київ, р/р UA568201720343110002000003988, код ЄДРПОУ 02909909) судовий збір, сплачений при поданні позову, в сумі 3 328,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Орган, якому законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, – Тульчинська окружна прокуратура, місцезнаходження: вул. Ростислава Покиньчереди, 14, м. Тульчин Вінницької області, код ЄДРПОУ 02909909.
Позивач – Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, місцезнаходження: вул. Келецька, 63, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 39767547.
Відповідачка – ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – Приватне акціонерне товариство «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «ПОДІЛЛЯ», місцезнаходження: вул. Порошенка О. Героя України, 74 А, селище Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, код ЄДРПОУ 33143011.
Повний текст рішення складено 15 травня 2026 року.

Суддя: