Справа № 161/7886/25  Провадження № 22-з/802/56/26 	Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В.  	
	Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2026 року          місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Киці С. І.,
суддів - Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,
розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , подану представником адвокатом Макарою Оксаною Євгеніївною, про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до ОСОБА_6 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Мудрик Олександра Євгеніївна, про визнання права власності на спадкове майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення грошової компенсації, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 , поданою представником адвокатом Кінах Яною Валеріївною, та апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_6 , поданою представником адвокатом Лащук Юлією Валеріївною, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2026 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2026 року, 
В С Т А Н О В И В:
Постановою Волинського апеляційного суду від 09 червня 2026 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 , подану представником адвокатом Кінах Яною Валеріївною, та апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_6 , подану представником адвокатом Лащук Юлією Валеріївною, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2026 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2026 року залишено без задоволення. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2026 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2026 року в цій справі залишено без змін.
15 червня 2026 року позивач ОСОБА_7 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 через представника адвоката Макару Оксану Євгеніївну подав до Волинського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення суду у цій справі, в якій вказує, що 15 квітня 2026 року між ОСОБА_8 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 та адвокатом Макарою Оксаною Євгеніївною укладено договір про надання правової допомоги у цій справі. Гонорар за надання правничої допомоги визначено в підпункті 3.1. пункту 3 договору у фіксованому розмірі, що становить 22000,00 грн. Відповідно до акту приймання наданих послуг від 15 квітня 2026 року за договором загальна сума витрат на правничу допомогу становить 22000,00 грн. На підтвердження оплати наданих адвокатом послуг надано квитанцію до прибуткового касового ордера б/н від 15 квітня 2026 року на суму 22000,00 грн. Просить ухвалити додаткове рішення у цій справі про стягнення з ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 22000,00 грн.
Відповідач ОСОБА_3 через представника адвоката Кінах Яну Валеріївну подала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Вказує, що у цій справі представником позивача адвокатом Макарою О. Є. у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду 21.04.2026, зазначено про понесені позивачем у справі судові витрати – витрати на професійну допомогу у суді апеляційної інстанції в сумі 22000,00 грн. При цьому представник позивача вказала, що підтверджуючі документи щодо понесених витрат будуть надані до Волинського апеляційного суду у передбачений ст. 141 ЦПК України строк. В той же час ні усна заява адвоката Макари О. Є., ні письмова заява про ухвалення додаткового рішення не містять обґрунтування поважних причин неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат. Також вказує, що заявлена сума 22000,00 грн є явно завищеною та не відповідає реальному обсягу виконаних робіт. Просить в задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , поданої представником адвокатом Макарою Оксаною Євгеніївною, про ухвалення додаткового рішення суду у цій цивільній справі відмовити. У разі ухвалення додаткового рішення, зменшити розмір витрат до 5000,00 грн.
Відповідач ОСОБА_6 через представника адвоката Лащук Юлію Валеріївну подала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Вказує, що заявником не доведено співмірність витрат на професійну правничу допомогу із фактичним обсягом наданих послуг, а тому просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
Адвокат Макара О. Є. подала заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі без її участі.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд в складі колегії суддів дійшов висновку, що заяву про ухвалення додаткового рішення суду у цій справі належить задовольнити частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.
Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, складання відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Як встановлено з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 в квітні 2025 року звернувся в суд з позовом у цій справі. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2026 року позов задоволено. Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2026 року стягнуто з ОСОБА_3 (яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі по 22500,00 гривень з кожного.
Постановою Волинського апеляційного суду від 09 червня 2026 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2026 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2026 року в цій справі залишено без змін.
У відзивах від 21.04.2026 на апеляційні скарги відповідачів, ОСОБА_7 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 через представника адвоката Макару О. Є. вказує, що витрати на правову допомогу в інтересах позивач ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції здійснюються на підставі договору про надання правничої допомоги з адвокатом Макарою О. Є. Позивачем на підготовку документів та правовий супровід (представництво) під час розгляду цієї справи в суді апеляційної інстанції обумовлено сплату 22000,00 грн. Документи на підтвердження будуть надані у передбачений ст. 141 ЦПК України строк.
До заяви від 15.06.2026 про ухвалення додаткового рішення у цій справі додано договір про надання правничої допомоги від 15.04.2026, укладеного між ОСОБА_8 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 та адвокатом Макарою О. Є., відповідно до якого адвокат бере зобов`язання здійснити підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 (яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) та апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_6 у цій справі, участь в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції, ознайомлення з процесуальними документами та доданими матеріалами справи. В п. 3.1. договору сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання адвокатом правничої допомоги вказаної в договорі у розмірі 22000,00 грн. Виплата гонорару здійснюється в день підписання договору (п. 3.3. договору). Квитанцію до прибуткового касового ордера від 15.04.2026 на суму 22000,00 грн. Акт приймання наданих послуг 09.06.2026 на суму 22000,00 грн.
Вказану заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі подано протягом п`яти днів від дня ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц міститься наступний правовий висновок.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідачі подали свої заперечення щодо ухвалення апеляційним судом додаткового рішення щодо розподілу судових витрат з підстав їх не співмірності із фактичним обсягом наданих послуг.
Зважаючи на наявність в матеріалах справи доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також заперечення представника відповідача адвоката Кінах Я. В., представника відповідача адвоката Лащук Ю.В. про неспівмірність понесених позивачем у суді апеляційної інстанції зазначених витрат, суд у складі колегії суддів дійшов висновку, що оскільки апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 , подану представником адвокатом Кінах Я. В., та апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_6 , подану представником адвокатом Лащук Ю. В., на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2026 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2026 року залишено без задоволення, ураховуючи складність справи, її тривалий розгляд та надані адвокатом послуги, зокрема, подання відзивів на апеляційні скарги, а також час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), з відповідачів ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідача ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 15000,00 грн по 7500,00 грн з кожного відповідача. Апеляційний суд встановив, що такі послуги, як ознайомлення з процесуальними документами та доданими матеріалами, які подані іншими учасниками справи під час розгляду в суді, адвокатом не надавались, так як жодних документів до апеляційного суду не подавалось. Також суд відхиляє такий вид послуг, як ознайомлення з законодавчо-нормативною базою та судовою практикою, що стосується предмету позову, оскільки адвокат Макара О. Є. брала участь в розгляді справи в суді першої інстанції і є професійним адвокатом. Апеляційний суд вважає, що визначена сума буде відповідати критерію співмірності та обґрунтованості таких витрат, які реально понесені позивачем.
Зважаючи на наведене, заява про ухвалення додаткового рішення суду у цій справі підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 270, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:
Заяву позивача ОСОБА_1 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , подану представником адвокатом Макарою Оксаною Євгеніївною, про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі, задовольнити частково та ухвалити у цій справі додаткове рішення.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ), витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 15000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) по 7500,00 (сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) з кожного.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий-суддя
Судді