Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року Справа№200/1730/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності щодо нездійснення у встановленому законом порядку розгляду скарги на постанову Гарнізонної військово-лікарської комісії №2 військової часини НОМЕР_1 , викладену у Довідці ВЛК №2025-1003 1539-1216-0 від 07.10.2025 про проведення 03.10.2025 медичного огляду та на відмову 20 регіональної військово-лікарської комісії викладену у листі від 20.11.2025 №1854/8490; зобов`язання повторно розглянути скаргу на постанову Гарнізонної військово-лікарської комісії №2 військової часини НОМЕР_1 , викладену у Довідці ВЛК № 2025-1003-1539-1216-0 від 07.10.2025 про проведення 03.10.2025 медичного огляду та на відмову 20 регіональної військово-лікарської комісії викладену у листі від 20.11.2025 №1854/8490, з прийняттям постанови відповідно до підпунктів 2.3.3 - 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402; зобов`язання направити на контрольне (повторне) обстеження та медичний огляд ВЛК з метою визначення придатності до військової служби у Збройних Силах України за станом здоров`я.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) без виклику учасників справи. Задоволено клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання даної позовної заяви.
За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином за допомогою програмного забезпечення «Електронний суд».
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що проходить військову службу в Збройних Силах України. Зазначив, що не погоджуючись з висновком військово-лікарської комісії від 07.10.2025 про проведення військово-лікарської експертизи стану здоров`я, викладеного у Довідці ВЛК № 2025-1003-1539-1216-0 від 07.10.2025, оскільки, на думку позивача, його стан здоров`я не дозволяє йому продовжувати військову службу, його представник звернувся до 20 регіональної військово лікарської комісії зі скаргою на постанову Гарнізонної військово-лікарської комісії №2 військової часини НОМЕР_1 , викладену у Довідці ВЛК № 2025-1003-1539-1216-0 від 07.10.2025, проте Листом 20 регіональної військово-лікарської комісії від 20.11.2025 №1854/8490 відмовлено у задоволенні скарги. Надалі позивач звернувся до відповідача зі скаргою на постанову Гарнізонної військово-лікарської комісії №2 військової часини НОМЕР_1 , викладену у Довідці ВЛК № 2025-1003-1539-1216-0 від 07.10.2025 та на відмову 20 регіональної військово-лікарської комісії викладену у листі від 20.11.2025 №1854/8490, з метою направлення на повторне обстеження та медичний огляд з метою встановлення придатності до військової служби, проте відповідач листом від 16.02.2026 №598/9/3528 відмовив у задоволені скарги. Вказану бездіяльність відповідача вважає протиправною, просив задовольнити позов.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Враховуючи положення ч. 6 ст. 162 КАС України суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами у справі. 
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Петровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 24 листопада 1999 року) та є особою, що проходить військову службу, що не є спірною обставиною між сторонами.
Відповідач – Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України (код ЄДРПОУ 08356179) у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України має адміністративну процесуальну дієздатність.
Суд встановив на підставі довідки від 06.08.2025 року, виданої ТОВ «РССЦ МЕДЗДРАВНИЦЯ», що за результатами проведеної проби з поступовим збільшенням навантаження виявлено: реакція ЧСС гіперактивна, без парадоксальних реакцій, наявний період адаптації до навантаження, що проявляється помірним зниженням ЧСС в середині проби на тлі підвищення швидкості. Розрахункові субмаксимальні значення ЧСС досягненні за 2 хв. 00 секунд. Відтворення вихідних показників уповільнене (3 хв 50 секунд відповідно). Пацієнт відмічав задишку, запаморочення. За результатами відстеження показників ЕКГ та EXO: на тлі тахікардії, гіпертрофії (ІММЛШ 121 г/м2, ММЛШ 227 г.), діастолічної дисфункції міокарда ЛШ, ПМК - 1 ст., порушення процесів реполяризації в міокарді шлуночків. Після навантаження відбулось подовження систолічного часу у вигляді СП в межах припустимих значень, та підвищення фракції викиду ЛШ в межах норми. На ЕКГ непрямі ознаки ішемії міокарда до субендокардіальної ішемії по боковій стінці ЛІЦ, що минають на початку відновлювального періоду. Загалом пацієнт має зниження толерантності до фізичного навантаження на рівні ФК - 2 та потребує динамічного спостереження.
Відповідно до консультативного висновку кардіолога Медичного центру КАРДІО NOVA від 15.08.2025 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз: Гіпертонічна хвороба II ст., ст.2, високого додаткового ризику. Гіпертензивне серце. Пролапс мітрального клапану. СН ст. С зі збереженою фракцією викиду (ФВ -74%). ХСН I ст. ФК II (NYHA). XXН II ст. (ШКФ за формулою CKD- EPI - 84,7 мл/хв) IXС. Стенокардія напруги.
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №20738 від 20.08.2025 року, виданої КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, що ОСОБА_1 встановлено повний діагноз: Основний діагноз: 111.9 Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця без (застійної) серцевої недостатності. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2-й ступінь. Ризик III (високий). СН стадія В зі збереженою систолічною функцією. Л (ФВ - 68%), ФК II за NYHA. XCH I. Ускладнення основного: Н35.0 - Фонова ретинопатія та ретинальні судинні зміни.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №2025-1003-1539-1216-0 від 07.10.2025 року, за наслідками проведеного медичного огляду Гарнізонною ВЛК №2 військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 03.10.2025 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз: 111.9, M51.1 Опис діагнозу: Гіпертонічна хвороба II стадії, гіпертрофія лівого шлуночку (гіпертензивне серце), СН 0 стадії. Вертеброгенна радикулопатія L4-L5, люмбалгія з больовим, м`язово-тонічним синдромами з незначним порушенням функції. Захворювання, ТАК, пов`язан(-а/е/i) з проходженням військової служби Н52.1, H52.2, H47.2 Опис діагнозу: Міопія ступенем в 4.5Д обох очей, міопічний астигматизм в 1,0Д правого ока, 1,25Д лівого ока при гостроті зору з корекцією 0,9/0,8. Часткова атрофія зорового нерву обох очей. Захворювання, НІ, не пов`язан(-а/е/і) з проходженням військової служби. На підставі статті 39б, 23в, 26в, 30в графи II розкладу хвороб визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
На звернення представника позивача зі скаргою на постанову військово-лікарської комісії військової частини «Гарнізонна ВЛК №2 військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 » про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 07.10.2025 року №2025-1003-1539-1216-0, 20 регіональна військово-лікарська комісія надала відповідь листом від 20.11.2025 року №1854/8490, відповідно до якої за встановленими позивачу діагнозами постанову ВЛК прийнято обґрунтовано. За наданими копіями медичних документів захворювань, які зумовлюють непридатність до військової служби не вбачається. Підстав для скасування постанови ВЛК військової частини «Гарнізонна ВЛК №2 військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 » про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 07.10.2025 року №2025-1003-1539-1216-0 немає.
На звернення позивача щодо перегляду постанови гарнізонної військово-лікарської комісії №2 військової частини НОМЕР_1 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 07.10.2025 року №2025-1003-1539-1216-0 та направлення на повторний медичний огляд ВЛК Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України надала відповідь листом від 16.02.2026 року №598/9/3528, відповідно до якої при встановленні діагнозу та прийнятті постанови ВЛК всі діагностовані у позивача захворювання зазначено та враховано вірно. За встановленим діагнозом, враховуючи ступені тяжкості захворювань та ступені порушення функції органів і систем органів, постанову ВЛК №2 військової частини НОМЕР_1 про ступінь придатності до військової служби, на підставі пункту «б» статті 39, пункту «в» статей 30, 26, 23 графи ІІ Розкладу хвороб, згідно довідки ВЛК від 07.10.2025 року №2025-1003-1539-1216-0, у формулюванні «Придатний до службу у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони» та роз`яснення 20 регіональної військово-лікарської комісії, оформлене листом від 20.11.2025 року №1854/8490 прийнято обґрунтовано, відповідно до вимог Положення. Наявність у позивача захворювань, не зазначених у довідці ВЛК, які можуть змінити ступінь придатності до військової служби не підтверджено медичною документацією. За наданими копіями медичних документів захворювань, які зумовлюють непридатність до військової служби не вбачається. Підстав для скасування постанови гарнізонної ВЛК №2 військової частини НОМЕР_1 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 07.10.2025 року №2025-1003-1539-1216-0 чи направлення начальником ЦВЛК ЗС України на контрольний медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби на теперішній час немає.
Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.65 Конституції України Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції на час виникнення правовідносин) (далі – Закон № 2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини другої статті 2 Закону №2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.
Згідно з частиною 9 статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники – особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Статтею 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі – Положення №402).
Відповідно до п.1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза – це:
- медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
- встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Згідно із п.2.1 Розділу І Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Вказаним пунктом також визначено, що штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Пункт 2.2 Положення №402 визначає, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
Відповідно до п.2.4.10. Положення №402 постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.
Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення №402 ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у військових, цивільних лікувальних закладах, військових частинах; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах, медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів адміністративного розслідування, матеріалів дізнання або судового розгляду, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі витребовування оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи; перевіряти у військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я України організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників; запитувати від військових, цивільних лікувальних закладів, військових частин, військових комісаріатів і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів, Сил підтримки Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати лікувально-оздоровчої роботи, проведеної серед допризовників та призовників, медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та іншого контингенту.
Абзацом 15 підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402 передбачено, що ЦВЛК має право:
- розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України;
- запитувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів службового (спеціального) розслідування, матеріалів дізнання, досудового розслідування, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі запиту оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років);
- надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).
Відповідно до підпункту 2.3.5. Положення №402 Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Згідно з пунктом 3.8 глави 3 розділу І Положення №402, постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період оформлюється довідкою ВЛК (додаток 4 до цього Положення) у двох примірниках, яка дійсна протягом одного року з дня медичного огляду. Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про тимчасову непридатність або непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку підлягає затвердженню штатною ВЛК. Копія довідки видається особі, яка пройшла медичний огляд.
Відповідно до правових висновків Верховного Суду, що висловлені у постанові від 18.03.2021 у справі №280/4057/19, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Відповідач як суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Так, позивач звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України зі скаргою, в якій просив скасувати рішення ВЛК №2025-1003-1539-1216-0 від 07.10.2025 про визнання його придатним до військової служби та направити його на повторний огляд для подальшого визначення його придатності до військової служби відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Міністерством оборони України № 402 від 14.08.2008.
Листом від 16.02.2026 року №598/9/3528 Центральна військово-лікарська комісія Збройних сил України повідомила позивача, що військово-лікарська експертиза в Збройних Силах України організована згідно з вимогами Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, зі змінами.
Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ зазначеного Положення, медичний огляд включає вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян (військовослужбовців) на момент огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби. За основу визначення ступеня придатності прийнято не наявність самого захворювання, а ступінь його тяжкості, частоти рецидивів та ступінь порушення функції органів і систем, оскільки переважна більшість захворювань, зазначених у Розкладі хвороб (додаток 1 до Положення), є хронічними та невиліковними. При встановленні діагнозу та прийнятті постанови ВЛК всі захворювання, діагностовані у позивача, зазначено та враховано вірно. За встановленим діагнозом, враховуючи ступені тяжкості захворювань та ступені порушення функції органів і систем органів, постанову ВЛК №2 військової частини НОМЕР_1 про ступінь придатності до військової служби, на підставі пункту «б» статті 39, пункту «в» статей 30, 26, 23 графи ІІ Розкладу хвороб, згідно довідки ВЛК від 07.10.2025 року №2025-1003-1539-1216-0, у формулюванні «Придатний до службу у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони» та роз`яснення 20 регіональної військово-лікарської комісії, оформлене листом від 20.11.2025 року №1854/8490 прийнято обґрунтовано, відповідно до вимог Положення. Наявність у позивача захворювань, не зазначених у довідці ВЛК, які можуть змінити ступінь придатності до військової служби не підтверджено медичною документацією. За наданими копіями медичних документів захворювань, які зумовлюють непридатність до військової служби не вбачається. Підстав для скасування постанови гарнізонної ВЛК №2 військової частини НОМЕР_1 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 07.10.2025 року №2025-1003-1539-1216-0 чи направлення начальником ЦВЛК ЗС України на контрольний медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби на теперішній час немає.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд зауважує, що лист Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 16.02.2026 № 598/9/3528 не може бути визнано належним чином обґрунтованим та мотивованим, оскільки з його змісту не вбачається проведення повного і всебічного аналізу наданої позивачем медичної документації з урахуванням конкретних статей Розкладу хвороб та вимог Положення №402. У відповіді не наведено, які саме медичні документи були досліджені, які діагнози співвіднесені з якими нормами Розкладу, та яким чином це вплинуло на висновок про ступінь придатності.
Відповідач фактично обмежився загальною вказівкою про те, що наявності захворювань, які відповідно до вимог Положення зумовлюють непридатність до військової служби, не вбачається, що свідчить про неналежний розгляд скарги.
Отже, виходячи з вищезазначеного, невмотивованість листа №598/9/3528 від 16.02.2026 року та необґрунтованість відмови, щодо задоволення скарги є достатньою підставою вважати, що відповідач допустив протиправну бездіяльність стосовно розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення ВЛК № 2025-1003-1539-1216-0 від 07.10.2025 року.
Тобто, суб`єкт владних повноважень повинен наводити конкретні фактичні та юридичні підстави прийнятого рішення, а також зрозумілі мотиви відхилення доводів заявника.
Відтак, відсутність належним чином оформленої постанови Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про перегляд постанови гарнізонної ВЛК №2 Військової частини НОМЕР_1 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 07.10.2025 року №2025-1003-1539-1216-0, свідчить про те, що відповідач не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за Законом.
При цьому, саме постанова Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України є актом індивідуальної дії, який в подальшому заявник може оскаржити у відповідності до п. 2.3.5. Положення №402 та є підставою для перегляду її в судовому порядку.
Разом із тим, оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач довів наявність підстав для задоволення заявлених вимог.
За таких обставин та правового врегулювання з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд дійшов висновку зобов`язати ЦВЛК Збройних Сил України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 на рішення ВЛК № 2025-1003-1539-1216-0 від 07.10.2025, та прийняти відповідне рішення з даного питання, з урахуванням висновків суду наведених у мотивувальній частині рішення суду.
При цьому, при повторному розгляді заяви відповідач повинен здійснити повний і всебічний аналіз наданої позивачем медичної документації з урахуванням конкретних статей Розкладу хвороб та вимог Положення № 402, зазначивши, які саме медичні документи були досліджені, які діагнози співвіднесені з якими нормами Розкладу.
При цьому, позовні вимоги про зобов`язання відповідача направити позивача на контрольне (повторне) обстеження та медичний огляд ВЛК з метою визначення придатності до військової служби у Збройних Силах України за станом здоров`я, задоволенню не підлягають у зв`язку з їх передчасністю, оскільки скарга позивача по суті не розглядалася, водночас до компетенції Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України належить вирішення питання щодо розгляду, перегляду, скасовування, відміни, затвердження, не затвердження, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (ЛЛК) Збройних Сил України.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. 
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.
Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
За наслідками судового розгляду, з метою ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
У відповідності до положень статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору як військовослужбовець, який призваний на спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Відповідно до частини 3 статті 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
У зв`язку з перебуванням судді Троянової О.В. у щорічній відпустці розгляд справи проводиться у перший робочий день.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-262, 293-295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо не прийняття рішення за наслідком розгляду скарги ОСОБА_1 на постанову Гарнізонної військово-лікарської комісії №2 військової часини НОМЕР_1 , викладену у Довідці ВЛК № 2025-1003 1539-1216-0 від 07.10.2025 року.
Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України (юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 16, код ЄДРПОУ 08356179) повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на постанову Гарнізонної військово-лікарської комісії №2 військової частини НОМЕР_1 , викладену у Довідці ВЛК № 2025-1003-1539-1216-0 від 07.10.2025 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Рішення прийнято, складено в повному обсязі та підписано 18 травня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя О.В. Троянова