Номер провадження: 22-ц/813/2313/26 
Справа № 504/603/25
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),
судді Назарова М.В., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідачі – ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ "Коллект Центр",
треті особи - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеній Михайлович, Приватний виконавець Щербаков Юрій Сергійович
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Галайчук Ганни Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Доброславського районного суду Одеської області від 02 вересня 2025 року, ухвалене у складі судді Вінської Н.В., у приміщенні того ж суду,
у цивільний справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ "Коллект Центр" за участю третіх осіб: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеній Михайлович, Приватний виконавець Щербаков Юрій Сергійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
установив:
Короткий зміст обставин справи
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Комінтернівського (Доброславського) районного суду Одеської області з позовом, в якому (позові) просить суд визнати виконавчий напис № 205924 від 22.06.2021 року виданий Приватним нотаріусом Остапенко Є. М, таким що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилається на такі обставини, 23 січня 2023 року він за допомоги застосунку «Дія» дізнався що, приватним виконавцем Щербаковим Юрієм Сергійовичем було відкрито виконавче провадження № 67761802 з примусового виконання виконавчого напису № 205924 від 22.06.2021 року виданого Приватним нотаріусом Остапенко Є. М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" (ЄДРПОУ: 36799749) загальну суму заборгованості – 35081,68 грн., що виникла за кредитним договором №94111135000 від 25.10.2017 року, укладеним в ПАТ "Укрсиббанк". ОСОБА_1 вважає що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Остапенко Є. М вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому його повинно бути визнано таким, що не підлягає виконанню, оскільки: 1) стягувач не надав доказів безспірності вимог до боржника; 2) кредитний договір №94111135000 від 25.10.2017 року не був нотаріально посвідченим, та не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, приватний нотаріус Остапенко Є. М не мав права вчиняти виконавчий напис.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Доброславського районного суду Одеської області від 02 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ТОВ "Коллект Центр" за участю третіх осіб: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеній Михайлович, Приватний виконавець Щербаков Юрій Сергійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню – задоволено.
Визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, 22.06.2021, зареєстрований в реєстрі за № 205924 таким, що не підлягає виконанню.
Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» на користь ОСОБА_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 80 коп.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначає, що позивач ОСОБА_1 будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від «ТОВ «Вердикт Капітал» не отримував, відповідач надавши до суду відзив не надав доказів протилежного.
Також, позивач не був проінформований, як про існування заборгованості та її розміру, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення фінансовій установі, так і не була проінформована про заміну кредитора у зобов`язанні, доказів протилежного суду не було надано.
Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів .
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс між інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на підставі чого позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Обумовлені між позивачем та адвокатом види робіт (послуг), тривалість їх надання та вартісне визначення за висновком суду є безумовно видами правничої допомоги, відповідають засадам розумності, при цьому суд звертає увагу на те, що відповідач оспорював вимоги позивача щодо судових витрат та подавав відповідну заяву про зменшення розміру судових витрат, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.
Не погодившись із вказаним рішенням, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Доброславського районного суду Одеської області від 02.09.2025 року в частині « Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» на користь ОСОБА_1 , року народження, РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.» та ухвалити нове рішення, яким: «Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІД? ПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926 ) на користь ОСОБА_1 , року народження, РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.»
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції неправильно визначив належного відповідача при вирішенні питання про розподіл судових витрат. 
Скаржник вказує, що після укладення договору відступлення права вимоги №10-03/2023/02 від 10.03.2023 року право вимоги за кредитним договором перейшло від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр», у зв`язку з чим саме останнє товариство є належним стягувачем та відповідачем у справі.
У скарзі також зазначено, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам щодо відступлення права вимоги, не врахував зміну правового статусу сторін та дійшов помилкового висновку про покладення витрат на професійну правничу допомогу на ТОВ «Вердикт Капітал». 
На думку скаржника, такі порушення свідчать про неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Позиція учасників справи.
Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, представник ТОВ «Вердикт Капітал» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Доброславського районного суду Одеської області від 02 вересня 2025 року за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ТОВ "Коллект Центр" за участю третіх осіб: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеній Михайлович, Приватний виконавець Щербаков Юрій Сергійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення витрат на правничу допомогу, - залишити без задоволення, а рішення Доброславського районного суду Одеської області від 02 вересня 2025 року - залишити без змін.
Вказує, що суд першої інстанції правильно дослідив всі обставини справи та докази і дійшов вірного висновку щодо стягнення витрат на надання правничої допомоги, а відтак відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.
Щодо явки сторін.
Сторони належним чином повідомлені про час, місце та дату судового засідання, однак до судового засідання не з`явились, заяв про відкладення не подавали, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи відповідно до ст. 372 ЦПК України.
Позиція апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.
Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).
Отже, враховуючи доводи апеляційної скарги, предметом апеляційного перегляду, з огляду на вимоги ч.1 ст. 367 ЦПК України, є рішення Доброславського районного суду Одеської області від 02 вересня 2025 року лише в стягнення витрат на правову допомогу.
Колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджується, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, 22.06.2021 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 205924 за яким запропоновано задовольнити вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Вердикт Капітал», стягнути з ОСОБА_1 за період з 28.09.2018 року по 07.06.2021 року включно, суму у розмірі:
- 7 149,03 (Сім тисяч сто сорок дев`ять гривень 03 копійки) заборгованість за тілом кредиту;
- 27 432,65 (Двадцять сім тисяч чотириста тридцять дві гривні 65 копійок) -заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією;
- за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувана, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувана:
- загальна заборгованість ОСОБА_1 становить загальну суму 35 081,68 (Тридцять п`ять тисяч вісімдесят одна гривня 68 копійок)..
У виконавчому написі також зазначено, що строк платежу за Кредитним договором № 94111135000 від 25.10.2017 року настав. Боржником допущено прострочення платежів.
03.12.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. відкрито виконавче провадження на підставі виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. виконавчого напису №205924 від 22.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» загальної суми заборгованості 35081,68 грн. що виникла за кредитним договором №94111135000 від 25.10.2017 року.
Між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10.03.2023 року було укладено договір відступлення права вимоги №10-03/2023/02, у тому числі щодо кредитного договору №94111135000 від 25.10.2017 року за яким було вчинено оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса.
Позивач оспорює в судовому порядку зазначений виконавчий напис.
Задовольнивши позов суд першої інстанції вказав, що позивач ОСОБА_1 будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від «ТОВ «Вердикт Капітал» не отримував, відповідач надавши до суду відзив не надав доказів протилежного.
Також, позивач не був проінформований, як про існування заборгованості та її розміру, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення фінансовій установі, так і не була проінформована про заміну кредитора у зобов`язанні, доказів протилежного суду не було надано.
Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів .
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс між інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на підставі чого позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Апеляційний суд в цій частині справу не переглядає з урахуванням приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України.
Також суд першої інстанції вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу зазначив, що у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 743/1481/21 зазначено, що позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Споживач, що звернувся до суду з позовом про захист своїх прав, звільнений від сплати судового збору як за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, так і на наступних стадіях цивільного процесу (при поданні апеляційної та касаційної скарг).
Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, тобто в розмірі 1211,80 грн. в дохід держави.
Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Згідно з п. п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 цього Закону України до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Так у матеріалах справи наявні копія договору про надання правової допомоги №05/02/2025 від 05.02.2025 року, акт виконаних робіт від 01.06.2025 року, розрахунок судових витрат.
Європейський суд з прав людини у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) від 19.10.2000, скарга № 31107/96, узагальнив свою минулу практику стосовно угод про виплату адвокату гонорару і сформулював основні положення стосовно таких угод.
Так ЄСПЛ зазначив, що згідно з його прецедентною практикою (§ 23 справи «Санді Таймс проти Об`єднаного Королівства (№ 2)» (Sunday Times v. UK (№ 2) від 6.11.1980, скарга № 6538/74) відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, їх необхідність і, більше того, умова розумності їх розміру.
У справі «East/West Alliance Limited проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
Обумовлені між позивачем та адвокатом види робіт (послуг), тривалість їх надання та вартісне визначення за висновком суду є безумовно видами правничої допомоги, відповідають засадам розумності, при цьому суд звертає увагу на те, що відповідач оспорював вимоги позивача щодо судових витрат та подавав відповідну заяву про зменшення розміру судових витрат, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що виконавчий напис №205924 від 22.06.2021 був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. саме на користь ТОВ «Вердикт Капітал», яке на момент звернення до нотаріуса виступало кредитором та стягувачем за кредитним договором №94111135000 від 25.10.2017.
Також встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області від 03.12.2021 відкрито виконавче провадження саме на користь ТОВ «Вердикт Капітал» як стягувача.
Рішенням Доброславського районного суду Одеської області від 02 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було задоволено, а витрати на професійну правничу допомогу стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал».
В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що після укладення 10.03.2023 року договору відступлення права вимоги №10-03/2023/02 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» належним відповідачем у справі є ТОВ «Коллект Центр», а тому саме на останнє мають бути покладені судові витрати.
Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги з огляду на таке.
Виконавчий напис № 205924 від 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено за заявою та на користь ТОВ «Вердикт Капітал», 03.12.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. було відкрито виконавче провадження на підставі виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. виконавчого напису №205924 від 22.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» загальної суми заборгованості 35081,68 грн. що виникла за кредитним договором №94111135000 від 25.10.2017 року. 
Виконавче провадження по стягненню заборгованості із позивача - боржника, було відкрите також на користь ТОВ «Вердикт Капітал», який, є стягувачем станом на даний час, оскільки заміни стягувача на ТОВ «Коллект Центр» не відбулося. Отже, ТОВ «Коллект Центр», на даний момент, немає статусу нового кредитора, стягувачем та відповідачем по справі є саме, ТОВ «Вердикт Капітал».
Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко О.М. було вчинено виконавчий напис про стягнення з боржника - позивача по справі заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «Вердикт Капітал».
Отже, із вищезазначеного вбачається, що виконавчий напис приватним нотаріусом було вчинено на користь саме ТОВ «Вердикт Капітал». Виконавче провадження по стягненню заборгованості із позивача – боржника, було відкрите також саме на користь ТОВ «Вердикт Капітал», який і є стягувачем.
ТОВ «Коллект Центр» не є стягувачем по вчиненому приватним нотаріусом Остапенко О.М. виконавчим написом, що є предметом розгляду справи.
Всі правовідносини, в контексті вчиненого виконавчого напису нотаріуса, який предметом розгляду даної справи, існують, саме із ТОВ «Вердикт Капітал», як стягувачем по справі вчиненого виконавчого напису нотаріуса.
Доказом заміни стягувача у правовідносинах є ухвала суду про заміну стягувача на правонаступника, яка дає підстави для нового стягувача здійснювати стягнення заборгованості із боржника та мати правовий статус стягувача у виконавчому провадженні.
Однак, доказів про заміну сторони стягувача на правонаступника, апелянт до суду не надає, отже, твердження про неналежного стягувача - відповідача є безпідставними.
Тому, відсутні будь-які підстави для ствердження про неналежність відповідача ТОВ «Вердикт Капітал».
Сам по собі договір відступлення права вимоги не змінює автоматично статусу сторони у виконавчому провадженні та не свідчить про припинення процесуального статусу ТОВ «Вердикт Капітал» як відповідача у спорі щодо законності виконавчого напису, вчиненого саме на його користь.
Крім того, позивач у позовній заяві визначив відповідачем саме ТОВ «Вердикт Капітал» та просив стягнути судові витрати саме з нього, а суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги, правомірно поклав судові витрати на сторону, дії якої стали підставою для звернення позивача до суду.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди позивача із розподілом судових витрат, однак не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин та не свідчать про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторону пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов було задоволено щодо вимог до ТОВ «Вердикт Капітал», суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення витрат на професійну правничу допомогу саме з цього відповідача.
Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи або були безумовною підставою для скасування рішення суду, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції у оскаржуваній частині ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а підстави для його скасування відсутні.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу адвоката Галайчук Ганни Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Доброславського районного суду Одеської області від 02 вересня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду. 

Головуючий суддя       В.В. Кострицький

Судді         М.В. Назарова

Ю.П. Лозко