УХВАЛА

08 травня 2026 року
м. Київ

справа № 760/32197/19
провадження № 61-6184ск26 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Власюк Катерини Петрівни на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Карпенко Оксана Михайлівна, приватний нотаріус Падалка Роман Олегович, приватний нотаріус Степаненко Дмитро Васильович, приватний нотаріус Гончаренко Світлана Юріївна, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_9, ОСОБА_7 , про визнання договору дарування та шлюбного договору недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, витребування майна 
із чужого незаконного володіння та поділ майна подружжя, 
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Карпенко О. М., приватний нотаріус Падалко Р. О., приватний нотаріус Степаненко Д. В., приватний нотаріус Гончаренко С. Ю., Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_9, ОСОБА_7 , в якому 
з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд:
1) визнати договір дарування квартири від 19 вересня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Гончаренко С. Ю., недійсним у цілому;
2) визнати шлюбний договір від 19 вересня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Гончаренко С. Ю., недійсним у цілому;
3) визнати спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно, включаючи рухоме майно і нерухоме майно та грошові кошти:
-квартиру площею 32,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ;
-квартиру площею 90,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ;
-квартиру площею 45,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ;
-квартиру площею 72,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 ;
-квартиру площею 58 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 ;
-транспортний засіб Nissan Qashqai 2015 р.в., номер кузова НОМЕР_1 ;
-дохід від здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 у розмірі 2 091 275,80 грн;
4) витребувати з чужого незаконного володіння нерухомі об`єкти спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_8 :
-у ОСОБА_5 витребувати квартиру площею 32,9 кв.м. за адресою: 
АДРЕСА_1 ;
-у ОСОБА_3 витребувати квартиру площею 90,9 кв.м. за адресою: 
АДРЕСА_2 ;
-у ОСОБА_6 витребувати квартиру площею 45,1 кв.м. за адресою: 
АДРЕСА_3 ;
-у ОСОБА_4 квартиру площею 72,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 ;
5) здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , включаючи рухоме і нерухоме майно та грошові кошти, в порядку поділу спільного майна подружжя наступним чином:
-визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на наступне нерухоме майно загальною площею 150 кв.м., що є 1/2 часткою спільного сумісного майна подружжя:
- право особистої приватної власності на 1-кімнатну квартиру площею 32,9 кв.м. 
за адресою: АДРЕСА_1 ;
- право особистої приватної власності на 1-кімнатну квартиру площею 45,1 кв.м. 
по АДРЕСА_3 ;
- право особистої приватної власності на 2-кімнатну квартиру площею 72,0 кв.м. 
по АДРЕСА_4 ;
- визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на наступне нерухоме майно загальною площею 148,9 кв.м., що є 1/2 часткою спільного сумісного майна подружжя:
- право особистої приватної власності на 3-кімнатну квартиру площею 90,9 кв.м. 
по АДРЕСА_2 ;
- право особистої приватної власності на 1-кімнатну квартиру площею 58 кв.м. 
по АДРЕСА_5 ;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 
в розмірі 1/2 частки від отриманого ОСОБА_2 доходу з 01 січня 2013 по 26 липня 2019 року від здійснення підприємницької діяльності, що становить 1 045 637,90 грн;
6) зобов`язати ОСОБА_2 перерахувати грошову компенсацію в розмірі 1/2 частки від отриманого ОСОБА_2 доходу з 01 січня 2013 по 26 липня 2019 року від здійснення підприємницької діяльності, що становить 1 045 637,90 грн на банківський рахунок ОСОБА_1 ;
7) визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на 1/2 частину транспортного засобу марки Nissan Qashqai;
- визнати за ОСОБА_1 право на компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки Nissan Qashqai у розмірі 200 000,00 грн;
- стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки Nissan Qashqai у розмірі 200 000,00 грн;
8) зобов`язати ОСОБА_2 перерахувати грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки Nissan Qashqai у розмірі 200 000,00 грн на банківський рахунок ОСОБА_1 .

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року, залишеним без з мін постановою Київського апеляційного суду від 10 лютого 
2026 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Карпенко О. М., приватний нотаріус Падалка Р. О., приватний нотаріус Степаненко Д. В., приватний нотаріус Гончаренко С. Ю., Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_9, ОСОБА_7 , про визнання договору дарування та шлюбного договору недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, витребування майна із чужого незаконного володіння та поділ майна подружжя відмовлено.
Скасовано заходи забезпечення позову.
06 травня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Власюк К. П. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року (повний текст постанови виготовлено 06 квітня 2026 року, касаційна скарга надійшла до суду 
07 травня 2026 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, передбаченому законодавством.
До касаційної скарги долучено клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу касаційної скарги.
Клопотання обґрунтовано тим, що розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу заявника.
На підтвердження клопотання представник заявника надала відомості 
з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми нарахованого доходу за 2025 рік.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу.
Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній 
у частині першій цієї статті.
Згідно з частиною третьою статті 8 Закону України «Про судовий збір» при визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.
З наданої довідки неможливо встановити реальний майновий стан ОСОБА_1 .
Враховуючи те, що представником заявника не надано достатніх доказів на підтвердження клопотання про звільнення від сплати судового збору, самі лише посилання на скрутне матеріальне становище не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.
У зв`язку з наведеним заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги, або надати обґрунтоване та підтверджене доказами клопотання про зменшення/звільнення від сплати судового збору.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 
01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана: фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення 
в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у 2019 році та заявляла 4 позовні вимоги немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру.
Представником заявника оскаржується рішення суду першої та апеляційної інстанції у повному обсязі.
Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 768,40 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 9 605,00 грн).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.
Отже, за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір 
у розмірі 20 285,76 грн:
1) Судовий збір за 4 позовні вимоги немайнового характеру - 3 073,60 грн (768,40*4=3 073,60);
2) Судовий збір за позовну вимогу майнового характеру - 9 605,00 грн 
(у касаційній скарзі зазначено вартість спірного майна 9 446 268,64, отже максимальний розмір судового збору у 2019 році становив 9 605,00);
3) Судовий збір за подачу касаційної скарги - 20 285,76 грн ((3 073,60+9 605,00)*200%)*0,8=20 285,76). 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.
р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі або належним чином обґрунтоване клопотання про звільнення від сплати судового збору або його зменшення.
Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи 
в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), у разі подання до суду документів 
в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Згідно із частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Так, касаційна скарга була сформована в системі «Електронний суд», проте доказів надсилання листом з описом вкладення ОСОБА_2 та ОСОБА_6 копії цієї касаційної скарги представник заявника не надала.
Верховний Суд не бере до уваги надані квитанції про направлення касаційної скарги адвокату Багрію І. О. та адвокату Купельському О. М., оскільки відсутні докази того, що вони мають право представляти у Верховному Суді.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Власюк Катерини Петрівни про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відмовити. 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Власюк Катерини Петрівни на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Г. В. Коломієць