ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/11352/25 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КЛОПОТ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Вівдиченко Т.Р.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 8 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови здійснити підрахунок вислуги років (з урахуванням постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2006 року №2-А-564/06, враховуючи 2 роки 10 місяців 01 день та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 32 календарних роки військової служби;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 внести зміни до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №270 від 17.09.2025 року, а саме визначити календарну вислугу років - 32 роки, (з урахуванням постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2006 року №2-А-564/06, враховуючи 2 роки 10 місяців 01 день);
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 32 календарних роки військової служби з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 8 січня 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі.
Суд дійшов висновку про те, що відмова командування Військової частини НОМЕР_1 , викладена у листі від 24.09.2025 року №624/6/2057, у перерахунку та виплаті грошової допомоги при звільненні з військової служби за 32 календарних роки служби, є протиправною.
Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 8 січня 2026 року у справі №620/11352/25 та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 відмовити в повному обсязі.
Скарга мотивована тим, що Військова частина НОМЕР_1 не уповноважена затверджувати чи змінювати розрахунки вислуги років, а лише надає необхідні дані і документи уповноваженим органам; Військова частина НОМЕР_1 не володіє повноваженнями щодо обліку, ведення та зберігання особової справи позивача, натомість він може звернутись до відповідного ТЦК та СП з вимогами про перерахунок вислуги років.
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року та від 12 березня 2026 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
12 березня 2026 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу.
16 березня 2026 року відповідач подав відповідь на відзив.
Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до фактичних обставин справи, ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира Військової частини з матеріально-технічного забезпечення у військовому званні підполковник. Відповідно до наказу Командувача Об`єднаних Сил Збройних Сил України у вересні 2025 року позивач був звільнений з військової служби у відставку за пунктом З частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Після звільнення з військової служби позивач перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17 вересня 2025 року №270 позивачу бла виплачена одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби за 29 календарних років служби.
Згідно Витягу з послужного списку виданого начальником штабу - заступником командира Військової частини НОМЕР_1 , вислуга позивача складає 32 календарних років служби, відтак позивач дійшов висновку про те, що в наказі про виключення зі списків особового складу не вірно вказана календарна вислуга років, що призвело до порушення його прав.
Не погодившись з цим, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
За правилами частини першої ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до статей 1 та 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально- виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХП (далі - Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ).
Частиною 1 ст.1 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально- виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Згідно із ч.1 ст.1-1 цього Закону, законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Статтею 10 цього Закону встановлено, що призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.
Згідно з п. "и" частини 1 статті 17 Закону України №2262-ХІІ, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.
Статтями 17-1 та 17-2 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.
Перелік документів, що підтверджують окремі періоди військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова №393), для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: час роботи в державних органах у разі переходу на службу в органи внутрішніх справ на посади начальницького складу, на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки за направленням Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Республіки Крим, Представника Президента України в області, містах Києві та Севастополі згідно з переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ і Центральним управлінням Служби безпеки.
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Порядок №3-1). Цей Порядок регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (2262-12) (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 №1522 (1522-2006-п) "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян".
Відповідно до п. 1 цього Порядку №3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом (2262-12), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі -органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).
Наказом Міністерства оброни України від 14.08.2014р. №530 затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (надалі - Положення №530).
Згідно з 2.9 Положення №530 обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється за послужним списком з особової справи військовослужбовця.
Документами, що підтверджують окремі періоди військової служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах, є:
- довідки архівних і військово-лікувальних закладів;
- переліки посад льотного складу, посад управлінь з`єднань підводних човнів і з`єднань тральщиків, служба в яких підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах, затверджені наказами Міністра оборони України;
- листи обліку: льотної роботи військовослужбовців льотного складу, стажу плавання військовослужбовців Військово-Морських Сил Збройних Сил України (Військово-Морського Флоту СРСР) та Державної прикордонної служби України (Прикордонних військ СРСР), виконання стрибків з парашутом військовослужбовців, служба яких пов`язана із систематичними стрибками з парашутом, роботи водолазами під водою;
- витяги з наказів командирів військових частин або повідомлення військових частин, управлінь (відділів) особового складу (персоналу), управлінь (відділів) кадрів або управлінь (відділів) мобілізації та комплектування відповідних штабів про час проходження військовослужбовцями служби у високогірних місцевостях, в укріплених районах СРСР із залученням до несення бойового чергування в спорудах оборонних позицій у складі бойових обслуг;
- довідки кадрових органів Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, про службу в цих військових формуваннях, яка підлягає зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах;
- дипломи, посвідчення, довідки і повідомлення цивільних вищих та інших навчальних закладів про час навчання в цих навчальних закладах для зарахування часу навчання до вислуги років та загального страхового стажу;
- інші документи, що підтверджують періоди дійсної військової служби в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, служби в органах Міністерства внутрішніх справ СРСР та держав - учасниць СНД,
Відповідно до пункту 2.11. Наказу, до загального страхового стажу для призначення пенсій за вислугу років з урахуванням страхового стажу включаються в календарному обчисленні періоди, указані в статтях 56 - 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до п. 2.10 Положення №530 перед представленням військовослужбовців до звільнення з військової служби управління (відділ) персоналу уточнює дані про проходження ними служби, а в необхідних випадках і дані про навчання в цивільних вищих (або колишніх середніх) навчальних закладах до прийняття (призову) на військову службу, підтверджує в послужних списках з їх особових справ періоди служби та іншої діяльності що підлягає зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні, і окремо - на умовах, передбачених пунктом 2.2 цього розділу, або на пільгових умовах, після чого разом з відповідними підрозділами персоналу.
Пунктом 2.12 Положення №530 визначено, що обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється:
- Департаментом фінансів Міністерства оборони України за поданням Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України, Кадрового центру Збройних Сил України, Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України, управлінь персоналу командувань видів Збройних Сил України, управлінь персоналу оперативних командувань та штатних підрозділів персоналу органів військового управління, підпорядкованих Генеральному штабу Збройних Сил України, а також структурних підрозділів, які відповідають за роботу з персоналом у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України, - генералам, адміралам, офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу в апараті Міністерства оборони України, у Генеральному штабі Збройних Сил України, командуваннях видів Збройних Сил України та військових частинах безпосереднього підпорядкування;
- фінансово-економічними управліннями командувань видів Збройних Сил України за поданням відповідних управлінь (відділів) персоналу - офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу управлінь (відділів) оперативних (повітряних) командувань, з`єднань і військових частин, що належать до їх складу, а також офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу військових частин, підпорядкованих Міністерству оборони України, що займають посади, призначення на які здійснюються наказами командувачів військ оперативних командувань, командирів повітряних командувань (по особовому складу), їм відповідних і нижче;
- фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 разом з кадровим органом цієї військової частини - офіцерам, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям, які прийняті на військову службу за контрактом до цієї військової частини.
В окремих випадках з метою забезпечення збереження особових справ і своєчасного обчислення вислуги років спільним рішенням Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України і Департаменту фінансів Міністерства оборони України на фінансово-економічні управління та управління персоналу видів Збройних Сил України може бути покладене обчислення вислуги років військовослужбовцям деяких з`єднань і об`єднань з урахуванням їх дислокації.
Відповідно до п. 3.1. цього Положення №530, оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та пенсій в разі втрати годувальника членам сімей померлих військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до Закону, а також визначення розміру грошового забезпечення, що враховується при обчисленні та перерахунках пенсій колишнім військовослужбовцям (крім колишніх військовослужбовців строкової військової служби), здійснюються уповноваженими органами Міністерства оборони України - обласними військовими комісаріатами (ТЦКСП) згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402 (далі - Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій).
Пунктом 3.2. Положення передбачено, що заяви про призначення/перерахунок пенсій за формою, передбаченою додатком 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", подаються до головних управлінь Пенсійного фонду України за місцем проживання заявника через відділи соціального забезпечення (відділи оформлення допомог, військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат) обласних військових комісаріатів (ТЦКСП).
Указані заяви разом з необхідними документами, зазначеними в пунктах 3.3 - 3.6 цього розділу, реєструються в книзі обліку пенсійних документів (додаток 5). За цим самим номером у книзі обліку пенсійних документів реєструється особова справа колишнього військовослужбовця, яка надійшла до обласного військового комісаріату (ТЦКСП). Одночасно на заявника оформлюється алфавітна картка. Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються обласними військовими комісаріатами (ТЦКСП) до органів Пенсійного фонду України, мають бути завірені в установленому порядку. Органи Пенсійного фонду України на підставі документів, що надійшли з обласних військових комісаріатів (ТЦКСП), визначають право заявників на пенсію за вислугу років, по інвалідності та в разі втрати годувальника, а також розміри та терміни призначення цих пенсій згідно зі статтями 12-42 Закону.
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Стаття 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» містить норму, відповідно до якої, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Підставою виникнення спірних правовідносин слугує відмова командування Військової частини НОМЕР_1 зарахувати до календарного строку військової служби позивача період з 28.08.1993 року по 22.06.1996 року (2 роки 10 місяців 01 день).
Згідно з постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2006 року №2-А-564/06, яка набрала законної сили та є обов`язковою до виконання, зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 зарахувати до загального строку військової служби ОСОБА_1 строк навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою - з 21.08.1993 року по 22.06.1996 року (2 роки 10 місяців 01 день), здійснити перерахунок його грошового забезпечення та оплатити заборгованість.
Копія постанови суду (від 20 червня 2006 року №2-А-564/06) була підшита до особової справи позивача.
Таким чином, висновки апелянта про те, що період навчання у військово-навчальних закладах не зараховується до вислуги років для призначення пенсії, є безпідставними.
У витягу з послужного списку №7/476 від 2 жовтня 2025 року, виданого позивачу начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому він стоїть на обліку і де знаходиться його особова справа, зазначено, що згідно наказу Командира 30 ОЛВПЗ №303 від 19 травня 2010 року був зроблений перерахунок календарної вислуги років позивача для виплати надбавки за вислугу років станом на 1 травня 2010 року на підставі постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2006 року №2-А-564/06, а саме 2 роки 10 місяців 01 день, були внесені до календарного строку військової служби у послужний список позивача.
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №46 від 23 січня 2025 року «Про оголошення вислуги років військовослужбовцям частини для виплати надбавки за вислугу років на 2025 рік», у відомості оголошення вислуги років військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 станом на 1 січня 2025 року календарна вислуга років позивача складала 31 рік 3 місяці 15 днів, тобто виплата надбавки за вислугу років позивачу, під час проходження служби, виплачувалась з урахуванням постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2006 року №2-А-564/06.
У вимірі фактичних обставин справи обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про протиправність відмови командування Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок вислуги років ОСОБА_1 з урахуванням постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2006 року №2-А-564/06.
Доводи апелянта щодо відсутності повноважень затверджувати чи змінювати розрахунки вислуги років суд оцінює критично, оскільки такі не спростовують застосування невірних вихідних даних при розрахунку вислуги років ОСОБА_1 .
Керуючись наведеним судова колегія погоджує висновки суду першої інстанції щодо захисту порушеного права ОСОБА_1 шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 внести зміни до наказу №270 від 17 вересня 2025 року та визначити календарну вислугу років 32 роки.
Заперечення щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби ОСОБА_1 за 32 календарних роки військової служби з урахуванням раніше виплачених сум, у апеляційній скарзі відсутні.
Враховуючи наведене, колегія суддів не встановила неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення і погоджується з його висновками.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 8 січня 2026 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов 

Т.Р. Вівдиченко