ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року	справа № 380/22540/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:
на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , у якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткового грошового забезпечення після поранення з 17.05.2023 року по 22.09.2023 року та за квітень, червень, липень, серпень та вересень 2024 року, збільшеного до 100 тис грн., яке передбачено постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткового грошового забезпечення після поранення з 17.05.2023 року по 22.09.2023 року та за квітень, червень, липень, серпень та вересень 2024 року, збільшеного до 100 тис грн., яке передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 . У період з 08.03.2023 по 18.05.2023, з 07.11.2022 по 10.03.2024 брав участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. У зв`язку із отриманими пораненнями 17.05.2023 та 09.03.2024 перебував на стаціонарному лікуванні. Вказує, що за періоди з 17.05.2023 року по 22.09.2023 року та за квітень, червень, липень, серпень та вересень 2024 року відповідач не виплатив позивачу додаткового грошового забезпечення збільшеного до 100 тис грн., яке передбачено п. 1-2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, у зв`язку із отриманням тяжкого поранення, чим допустив протиправну бездіяльність. 
Ухвалою суду від 17.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що у червні 2023 року було здійснено виплату додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн. за період 01.05.2023– 13.05.2023 та 16.05.2023– 17.05.2023, а також виплату додаткової винагороди з розрахунку 30 000 грн. за період 14.05.2023-15.05.2023 та 18.05.2023. Загалом нараховано 51 290,33 грн. На картковий рахунок виплачено після утримання належного військового збору у сумі 51395,99 грн.
У липні 2023 року було здійснено виплату додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн. за період 19.05.2023– 31.05.2023. Загалом нараховано 41 935,48 грн. На картковий рахунок виплачено після утримання військового збору у сумі 41 306,45 грн. У довідці ВЛК № 545 від 31.05.2023 р. вказано ступінь тяжкості «легка». Виплата додаткової винагороди з розрахунку 100 000,00 грн. на місяць здійснюється у разі, якщо за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії військовослужбовець перебуває у відпустці для лікування після тяжкого поранення. Згідно з вказаною довідкою ВЛК, ОСОБА_1 вибув у відпустку на 29 днів з 03 червня по 01 липня 2023 року. Після повернення з цієї відпустки ОСОБА_1 перебував у строю. Відповідно, відсутні правові підстави для здійснення виплати додаткової винагороди з розрахунку 100 000,00 грн. на підставі вказаної довідки ВЛК. 
Також вказує, що на підставі довідки ВЛК № 6529 від 11.07.2023 року ОСОБА_1 вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 днів - з 13 липня по 11 серпня 2023 року. Відповідно додаткова винагорода з розрахунку 100 000,00 грн. була нарахована за період 13.07.2023– 11.08.2023 у сумі 96 774,19 грн. Виплата на картковий рахунок була здійснена у травні 2024 року. Додатково інформую, що зазначена сума є складовою суми 143 195,70 грн. Після повернення з цієї відпустки військовослужбовець перебував у строю. У період з 29.09.2023 по 03.11.2023 року перебував у щорічних відпустках. Відповідно, правові підстави для здійснення додаткової винагороди з розрахунку 100 000,00 грн. за період 12.08.2023 –03.11.2023 відсутні. Просить відмовити в задоволенні позову.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 у період з січня 2023 по 06.03.2025, що підтверджується довідками військової частини від 05.10.2023 № НОМЕР_4 та від 21.11.2024 №8045кп/вих, а також не заперечується відповідачем.
Згідно довідок Військової частини НОМЕР_2 від 05.10.2023 №11647 (а.с. 12) та від 2024 року (без дати та номеру, а.с. 13), позивач у період з 08.03.2023 по 18.05.2023, з 07.11.2022 по 10.03.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в районах Донецької, Луганської, Херсонської областей. 
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 30.05.2023 №6269 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), позивач 17.05.2023 отримав поранення під час захисту Батьківщини в районі н.п. Бахмут Донецької області.
У зв`язку з отриманням бойового поранення позивач перебував на лікуванні в період з 19.05.2023 по 20.05.2023 та з 21.05.2023 по 31.05.2023, що підтверджується Випискою з медичної карти стаціонарного хворого №16217 від 20.05.2023 КНП «Міська клінічна лікарня №4 Дніпровської міської ради» та Виписним епікризом із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1278 Військової частини НОМЕР_5 . 
Згідно довідки ВЛК від 31.05.2023 №545, поранення позивача – ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Згідно наказу МОЗ України №370 від 004.07.2007 травма відноситься до легких. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Згідно довідки ВЛК від 11.07.2023 №6529, травма позивача – ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно класифікатора тяжкості отриманих травм, дана травма відноситься до тяжких. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Згідно довідки ВЛК від 22.09.2023 №9134, поранення позивача – ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно класифікатора тяжкості отриманих травм, дана травма відноситься до тяжких. На підставі статей 23г, 78в, 61в графи ІІ Розкладу хвороб позивача визнано придатним до військової служби.
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_2 від 02.04.2024 №2966 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), позивач 09.03.2024 отримав поранення під час захисту Батьківщини в районі н.п. Богданівка Донецької області.
У зв`язку з отриманням бойового поранення позивач перебував на лікуванні в період з 10.03.2024 по 11.03.2024 та з 11.03.2024 по 26.03.2024, що підтверджується Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3063 Військово-медичного клінічного центру Північного регіону та Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2274 від 26.03.2024 КНП «Міська клінічна лікарня №2 імені проф. О.О. Шалімова» Харківської міської ради.
Відповідно до довідки гарнізонної ВЛК від 26.03.2024 №2543, поранення позивача – ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2007 №370 травма кваліфікується як легка. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів. 
Згідно довідки ВЛК від 15.05.2024 №3982, поранення позивача – ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості дана травма відноситься до тяжких. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів. 
Згідно довідки ВЛК від 20.10.2024 №16349/1, поранення позивача – ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, травма кваліфікується як легка; травма, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, травма кваліфікується як легка; захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статей 78в, 61б, 62в, 23в, 79в, 17в графи ІІ Розкладу хворою позивача визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. 
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 06.03.2025 №62 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку із вибуттям до нового місця служби.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткового грошового забезпечення після поранення з 17.05.2023 року по 22.09.2023 року та за квітень, червень, липень, серпень та вересень 2024 року, збільшеного до 100 тис грн., яке передбачено постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 65 Конституції України Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби, визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (ч. 1 ст. 1 Закону №2232-XII).
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII). Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (ч. 2 ст. 1 Закону №2232-XII). Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (ч. 4 ст. 2 Закону №2232-XII).
Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «;Про Збройні Сили України», «;Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 3 Закону №2232-XII) .
Статтею 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався згідно з Указами Президента України та діє на теперішній час.
Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування передбачено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», статті 9-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та абзаців другого - восьмого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 28 червня 2023 р. №3161-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова №168).
Спір у цій справі виник у зв`язку із не нарахуванням на не виплатою позивачу додаткової винагороди у розмірі збільшеному до 100000 гривень відповідно до Постанови № 168 за період з 17.05.2023 року по 22.09.2023 року та за квітень, червень, липень, серпень та вересень 2024 року.
Абзацом першим пункту 1 Постанови №168 (в редакції станом на 21.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). 
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 № 836 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка набрала чинності 11.08.2023, пункт 1 Постанови №168 викладено в такій редакції: 
« 1. Установити, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством внутрішніх справ, але не більше ніж до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.».
Крім цього, Постанову №168 доповнено пунктами 1-1 та 1-2 такого змісту:
« 1-1. Установити, що на період воєнного стану:
військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;
військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі від 15000 до 30000 гривень з урахуванням їх рівня підготовки (кваліфікації) пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу в розрахунку на місяць відповідно до переліку посад керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), затвердженого керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Розмір додаткової винагороди за конкретними категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням заінтересованих центральних органів виконавчої влади та державних органів.
Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, після перебування у розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування у розпорядженні щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.
Військовослужбовцям строкової військової служби щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 6000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.
Курсантам вищих військових навчальних закладів, закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки, закладів фахової передвищої військової освіти, які перед зарахуванням на навчання не перебували на військовій службі або проходили строкову військову службу, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 2350 гривень пропорційно часу перебування на службі (навчанні) в розрахунку на місяць.
1-2. Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).».
Із довідки Військової частини НОМЕР_2 про нарахування та утримання грошового забезпечення за період 03.2023-02.2024, суд встановив, що позивачу у травні 2023 нараховано додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн., у червні 2023 – 48387,10 грн.
У відзиві відповідач вказав, що у червні 2023 року було здійснено виплату додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн. за період 01.05.2023– 13.05.2023 та 16.05.2023–17.05.2023, а також виплату додаткової винагороди з розрахунку 30 000 грн. за період 14.05.2023-15.05.2023 та 18.05.2023. Загалом нараховано 51 290,33 грн., на картковий рахунок виплачено після утримання належного військового збору у сумі 51395,99 грн.
Відповідач також зазначив, що у липні 2023 року було здійснено виплату додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн. за період 19.05.2023– 31.05.2023. Загалом нараховано 41935,48 грн., на картковий рахунок виплачено після утримання військового збору у сумі 41306,45 грн. 
У зв`язку із вибуттям позивача у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 днів - з 13 липня по 11 серпня 2023 на підставі довідки ВЛК № 6529 від 11.07.2023, додаткова винагорода з розрахунку 100 000,00 грн. була нарахована за період 13.07.2023– 11.08.2023 у сумі 96 774,19 грн. Виплата на картковий рахунок була здійснена у травні 2024 року. Додатково інформую, що зазначена сума є складовою суми 143 195,70 грн.
Виплата позивачу додаткової винагороди у сумі 51395,99 грн. та у сумі 41306,45 грн. у червні-липні 2023 підтверджується випискою АТ КБ «Приватбанк» від 23.04.2024 по картковому рахунку позивача.
Виплата позивачу додаткової винагороди у сумі 143 195,70 грн. у травні 2024 підтверджується випискою АТ КБ «Приватбанк» від 01.04.2025 по картковому рахунку позивача.
Відповідач стверджує про відсутність підстав для нарахування позивачу додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн., оскільки У довідці ВЛК № 545 від 31.05.2023 р. вказано ступінь тяжкості «легка», а виплата додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн на місяць здійснюється у разі, якщо за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії військовослужбовець перебуває у відпустці для лікування після тяжкого поранення. Згідно з вказаною довідкою ВЛК, ОСОБА_1 вибув у відпустку на 29 днів з 03 червня по 01 липня 2023 року. Після повернення з цієї відпустки ОСОБА_1 перебував у строю. Відповідно, відсутні правові підстави для здійснення виплати додаткової винагороди з розрахунку 100 000,00 грн. на підставі вказаної довідки ВЛК. 
Суд не погоджується із такими доводами відповідача, оскільки згідно довідки ВЛК від 11.07.2023 №6529, травма позивача – ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини; згідно класифікатора тяжкості отриманих травм, дана травма відноситься до тяжких.
Крім цього, згідно довідки ВЛК від 22.09.2023 №9134 поранення позивача – ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно класифікатора тяжкості отриманих травм, дана травма відноситься до тяжких.
Отже, за період з 17.05.2023 року по 22.09.2023 року відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, з розрахунку 100 000,00 грн., у зв`язку із отриманням позивачем тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, та подальшого його перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) ВЛК.
Відповідно до матеріалів справи, 09.03.2024 позивач отримав поранення під час захисту Батьківщини. У зв`язку з отриманням бойового поранення позивач перебував на лікуванні в період з 10.03.2024 по 11.03.2024 та з 11.03.2024 по 26.03.2024. 
Як свідчить довідка ВЛК від 26.03.2024 №2543, поранення позивача – ТАК, пов`язані з проходженням військової служби, травма кваліфікується як легка. 
Згідно довідки ВЛК від 15.05.2024 №3982, поранення позивача – ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, травма відноситься до тяжких. 
Отже, позивач має право на виплату додаткової винагороди у розмірі збільшеному до 100000 грн. відповідно до Постанови № 168 за квітень, червень, липень, серпень та вересень 2024 року.
Суд зазначає, що доказів нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за вказані місяці 2024 року відповідачем до суду не надано та матеріали справи таких не містять.
Суду не видається за можливе встановити із банківської виписки від 01.04.2025 по картковому рахунку позивача факт виплати відповідачем додаткової винагороди за вказаний період.
Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди у розмірі збільшеному до 100000,00 грн. у зв`язку із пораненням, передбаченої Постановою №168, за період з 17.05.2023 року по 22.09.2023 року та за квітень, червень, липень, серпень та вересень 2024 року, зобов`язавши відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі збільшеному до 100000,00 грн. у зв`язку із пораненням, передбачену Постановою №168, за період з 17.05.2023 року по 22.09.2023 року та за квітень, червень, липень, серпень та вересень 2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Згідно із вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позову повністю.
Що стосується судового збору, суд зазначає, що позивачем сплачено судовий збір за подання позову до суду у розмірі 1211,50 грн., що підтверджується квитанцією № 60424509SB від 04.11.2025.
Водночас, з матеріалів справи суд встановив, що позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_6 від 08.07.2023.
Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Враховуючи викладене, позивачу необхідно повернути надміру сплачений судовий збір у розмірі 1211,50 грн.
Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ухвалив:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткової винагороди у розмірі збільшеному до 100000,00 грн. у зв`язку із пораненням, передбаченої Постановою №168, за період з 17.05.2023 року по 22.09.2023 року та за квітень, червень, липень, серпень та вересень 2024 року.
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову винагороду у розмірі збільшеному до 100000,00 грн. у зв`язку із пораненням, передбачену Постановою №168, за період з 17.05.2023 року по 22.09.2023 року та за квітень, червень, липень, серпень та вересень 2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
4. Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) надміру сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст судового рішення складено 07.05.2026 року.

Суддя	Костецький Назар Володимирович