ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 червня 2026 року 	Справа № 280/2988/26 м.Запоріжжя	

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовною заявою ОСОБА_1 
до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області" в особі Медичної (військово-лікарської) комісії) 
про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області" в особі Медичної (військово-лікарської) комісії) (далі – відповідач), в якій позивач просить суд: 
визнати протиправним дії ДУ “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області” в особі медичної (військово-лікарської) комісії, щодо недотримання процедури прийняття рішення під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 ;
визнати протиправною та скасувати рішення ДУ “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області” в особі медичної (військово-лікарської) комісії, про ступінь придатності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до військової служби, яка оформлене довідкою медичної (військово-лікарської) комісії №406/С від 13.03.2026;
зобов`язати ДУ “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області” в особі медичної (військово-лікарської) комісії, повторно провести медичний огляд ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо визначення ступеню придатності до військової служби відповідно до приписів чинного законодавства та з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що його було призвано на військову службу за мобілізацією, та на теперішній час він проходить військову службу на посаді стрільця 2-го відділення 2-го патрульного взводу 1-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. Вказує, що у зв`язку з неможливістю за станом здоров`я продовжувати належно виконувати обов`язки військової служби, 30.01.2026 ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з рапортом про направлення його на проходження лікування до лікаря невролога медичного закладу Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області», за результатами розгляду якого його було направлено до ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області». Зазначає, що 13.03.2026 медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області, ОСОБА_1 було проведено медичний огляд, яким на підставі статей 78в, 23в, 64в, 45б та графи ІІ ТДВ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад що визначають ступінь придатності до військової служби Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом МО України №402 від 14.08.2008 р, зі змінами, ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби. Вказує, що під час проведення М(ВЛ)К, членами комісії взято до уваги лише результати оглядів №13133573 та №13133574 від 09.02.2026, які були проведені лікарями ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області», та взагалі не враховано діагнози які були встановлені ОСОБА_1 лікарями інших медичних закладів. Вважає, що варто переглянути питання щодо придатності ОСОБА_1 до подальшого несення військової служби. Стверджує, що такий висновок М(ВЛ)К порушує його конституційне право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, передбачене статтею 49 Конституції України. Адже стан здоров`я ОСОБА_1 погіршується та ставить під сумнів можливість подальшого належного проходження військової служби. Окрім того, зауважує, що позивач звернувся до суду з вимогами, які стосуються дотримання М(ВЛ)К процедури прийняття рішення під час проведення медичного огляду позивача, результати якого оформлені постановою у формі довідки №406/с від 16.03.2026, а не з вимогою визнання позивача таким, що не придатний до військової служби. Покликається на те, що адвокат Піскарьов А.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Центральної медичної (військово-лікарської) комісії МВС України, зі скаргою на рішення М(ВЛ)К оформленого довідкою М(ВЛ)К №406/С. Разом з тим, станом на день звернення до суду з цим позовом жодної відповіді від Центральної М(ВЛ)К МВС України отримано не було. Просить задовольнити позов.
Відповідач позовні вимоги не визнав, у письмовому відзиві від 15.04.2026 вх.№20017 посилається на те, що позивач, порушивши підпорядкованість та порядок оскарження, передбачені Положенням № 285, не очікуючи результатів розгляду скарги до ЦМ(ВЛ)К ДУ «ГМКЦ МВС України» оскаржує Довідку М(ВЛ)К відповідача в адміністративному суді. Зазначає, що Пунктом 21 Розділу ІІІ Положення № 285 передбачено, що «у разі незгоди з рішенням штатної М(ВЛ)К особа, яка проходила медичний огляд, може оскаржити його в ЦМ(ВЛ)К» й «рішення (постанови) ЦМ(ВЛ)К можуть бути оскаржені в судовому порядку». Стверджує, що виключно лікарі-члени ЦМ(ВЛ)К, як експерти найвищої категорії у даній галузі, вправі визначати помилковість діагнозів та причинних зв`язків захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв). Вказує, що представником позивача до позову не додається жодного доказу звернення за належністю до ЦМ(ВЛ)К ДУ «ГМКЦ МВС України», який би підтверджував об`єктивно спробу та час звернення позивача зі скаргою в адміністративному порядку. Стверджує, що усі надані позивачем медичні документи враховані при винесенні рішення у формі Довідки. Вказує, що позивач 02.04.2026 року пройшов повторно огляд М(ВЛ)К Відповідача й зміст оскаржуваної Довідки повністю підтвердився в оновленому рішенні М(ВЛ)К. Вважає, що відповідач не порушував жодних прав та інтересів позивача, вказані позивачем обставини не знайшли свого підтвердження. Просить відмовити у позові. 
Ухвалою суду від 08.04.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/2988/26.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 було призвано на військову службу за мобілізацією та на теперішній час він проходить військову службу на посаді стрільця 2-го відділення 2-го патрульного взводу 1-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
30.01.2026 ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з рапортом про направлення його на проходження лікування до лікаря невролога медичного закладу Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області», за результатами розгляду якого його було направлено до ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області».
13.03.2026 медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області ОСОБА_1 було проведено медичний огляд, яким на підставі статей 78в, 23в, 64в, 45б та графи ІІ ТДВ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад що визначають ступінь придатності до військової служби Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом МО України №402 від 14.08.2008 зі змінами, ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби.
Не погоджуючись з діями та рішенням відповідача, позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також засади проходження в Україні військової служби. передбачені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року № 2232-XII (Закон № 2232-ХІІ).
За визначенням у частині 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» від 13.03.2014 № 876-VII (далі – Закон № 876-VII), Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Частиною 2 статті 21 Закону № 876-VII зазначено, що Держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, членів їхніх сімей, працівників, резервістів Національної гвардії України, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти, стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби (виконання обов`язків служби у військовому резерві) або постраждали в полоні у ході бойових дій (війни), в умовах правового режиму надзвичайного стану, під час проходження військової служби за межами України в порядку військового співробітництва або під час участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки (ч.1). Військовослужбовці Національної гвардії України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства.
Приписами ст. 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-XII визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України "Про національну безпеку України".
Порядок проведення лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз медичними (військово-лікарськими) комісіями (далі - М(ВЛ)К), утвореними в закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України (далі - ЗОЗ МВС), та закладах охорони здоров`я, що входять до складу Національної гвардії України (далі - ЗОЗ НГУ) визначений в Положенні про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженому Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03 квітня 2017 року № 285 (в редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 23 травня 2024 року № 331) (далі - Положення № 285). 
Пунктами 2-4 розділу 1 Положення № 285 передбачено, що медичні (військово-лікарські) комісії МВС (далі - ВЛК) - спеціальні підрозділи, що утворюються в закладах охорони здоров`я МВС та Національної гвардії України (далі - НГУ) для проведення лікарської та військово-лікарської експертизи.
Основними завданнями М(ВЛ)К є:
1) визначення за станом здоров`я та фізичного розвитку, а для окремих видів службової діяльності, крім цього, за індивідуальними психофізіологічними особливостями, придатності кандидатів на службу в поліції, кандидатів на навчання за державним замовленням у закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО), здобувачів вищої освіти за державним замовленням у ЗВО, придатності поліцейських до подальшої служби в поліції, проходження служби у відрядженні за кордоном;
2) визначення за станом здоров`я та фізичного розвитку придатності кандидатів на військову службу за контрактом, у військовому резерві, кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах Національної гвардії України (далі - ВВНЗ), курсантів, військовослужбовців Національної гвардії України (далі - військовослужбовці) до подальшого проходження військової служби;
3) визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) поліцейських, військовослужбовців, колишніх поліцейських, осіб, звільнених з військової служби, а також колишніх осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - колишні особи рядового і начальницького складу);
4) визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), що спричинили смерть (загибель) поліцейських, військовослужбовців, колишніх поліцейських, осіб, звільнених з військової служби, колишніх осіб рядового і начальницького складу;
5) визначення придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням;
6) проведення лікарсько-льотної експертизи щодо кандидатів на службу в поліції, поліцейських, кандидатів на військову службу за контрактом, військовослужбовців, працівників поліції та Національної гвардії України (далі - НГУ), які претендують на призначення або призначені на посади льотного складу, персоналу з управління повітряним рухом, персоналу з керування безпілотними авіаційними комплексами (далі - БпАК);
7) формування висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) за формою, наведеною в додатку до Порядку забезпечення допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані такі засоби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2012 року № 321 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2023 року № 1306).
М(ВЛ)К відповідно до покладених на них завдань:
1) проводять лікарську експертизу щодо кандидатів на службу в поліції, поліцейських і колишніх поліцейських, кандидатів на навчання за державним замовленням у ЗВО, здобувачів вищої освіти за державним замовленням у ЗВО;
2) проводять військово-лікарську експертизу щодо кандидатів на військову службу за контрактом, у військовому резерві, на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, колишніх осіб рядового і начальницького складу;
3) проводять лікарсько-льотну експертизу;
4) контролюють у межах компетенції лікувально-діагностичну роботу в ЗОЗ МВС;
5) узагальнюють та аналізують результати проведення лікарської, лікарсько-льотної та військово-лікарської експертиз, розробляють пропозиції щодо вдосконалення цієї діяльності;
6) спільно з лікарями ЗОЗ МВС аналізують, узагальнюють результати лікування і медичного обстеження та здійснюють оцінку впливу умов служби на стан здоров`я та придатність до служби.
М(ВЛ)К у своїй роботі керуються законодавством, цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань охорони здоров`я.
Рішення М(ВЛ)К щодо придатності (непридатності) осіб на службу в поліції приймаються відповідно до Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції (додаток 1) та Пояснень щодо застосування статей Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції (додаток 2).
Рішення М(ВЛ)К щодо придатності (непридатності) осіб до військової служби приймаються відповідно до Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності (неприданості) до військової служби, служби у військовому резерві (додаток 3), Пояснення щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності (неприданості) до військової служби, служби у військовому резерві (додаток 4) та Таблиці додаткових вимог до стану здоров`я (додаток 5).
Пунктами 1-4 розділу 2 Положення № 285 передбачено, що лікарська та військово-лікарська експертиза проводиться штатними та позаштатними ВЛК.
Штатними М(ВЛ)К є Центральна медична (військово-лікарська) комісія (далі - ЦМ(ВЛ)К) Державної установи «Головний медичний центр Міністерства внутрішніх справ України» (далі - ДУ ГМЦ), М(ВЛ)К державних установ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України» по областях, місту Києву та Київській області (далі - ДУ ТМО).
ЦМ(ВЛ)К - штатна М(ВЛ)К, на яку покладається організація лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз у ЗОЗ МВС. ЦМ(ВЛ)К здійснює координацію діяльності М(ВЛ)К ДУ ТМО та позаштатних М(ВЛ)К з питань проведення лікарської та військово-лікарської експертиз.
До позаштатних М(ВЛ)К належать госпітальна М(ВЛ)К, гарнізонна М(ВЛ)К, ЛЛК (постійно діючі) та М(ВЛ)К ЗВО, М(ВЛ)К ВВНЗ, які утворюються за потреби (тимчасово діючі).
Госпітальні М(ВЛ)К утворюються в госпіталях або лікарнях ДУ ТМО, госпіталі ДУ ГМЦ та у військовому госпіталі НГУ.
Гарнізонні М(ВЛ)К утворюються при поліклініках ДУ ТМО або ЗОЗ НГУ (за потреби).
Позаштатні М(ВЛ)К з питань лікарської та військово-лікарської експертиз підпорядковуються відповідним штатним М(ВЛ)К.
Розділом III Положення № 285 передбачена організація проведення лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз.
Так, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку осіб на дату огляду в цілях визначення придатності до служби в поліції, військової служби, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням. Під придатністю до служби в поліції, військової служби в цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку осіб, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки в поліції та обов`язки військової служби в НГУ в мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не збігаються з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участю провідних (головних) медичних фахівців ЗОЗ МВС, під час якого може бути прийнято рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
До початку медичного огляду особам проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакцію мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначаються група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Кандидати на службу в поліції та на військову службу за контрактом можуть надати результати зазначених обстежень за умови проходження їх у строк не пізніше одного місяця до початку медичного огляду М(ВЛ)К.
Особам, старшим за 40 років, обов`язково проводиться вимірювання внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.
Медичний огляд особи в М(ВЛ)К проводиться з обов`язковим обстеженням лікарями: терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, отоларингологом, дерматологом, стоматологом, психіатром та лікарем-психологом (практичним психологом) ЗОЗ МВС, а за медичними показаннями - лікарями інших спеціальностей. Жінки обов`язково обстежуються гінекологом.
Кожен лікар - член М(ВЛ)К вносить до Акта медичного огляду анамнестичні та об`єктивні дані, діагноз виявлених захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), робить власний висновок щодо придатності особи до служби. За необхідності особа, яка проходить медичний огляд, направляється лікарем М(ВЛ)К до лікарів інших спеціальностей та на додаткові обстеження для обґрунтування діагнозу.
За результатами проходження медичного огляду та вивчення даних про особу, яка проходить медичний огляд, М(ВЛ)К приймає експертне рішення у формі постанови щодо придатності (непридатності) особи до служби, причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), що відображається в заключній частині Акта медичного огляду. Залежно від результату медичного огляду оформляються такі документи: Довідка медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 16) (далі - Довідка М(ВЛ)К) або Свідоцтво про хворобу (додаток 17). Інформація про прийняте М(ВЛ)К рішення вноситься до Книги обліку документації медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 18) (далі - Книга обліку документації).
Рішення М(ВЛ)К про придатність поліцейського до служби може бути реалізоване у строк, що не перевищує 12 місяців від дати проведення медичного огляду. Рішення М(ВЛ)К про придатність кандидата на службу в поліції, кандидата на навчання в ЗВО може бути реалізоване протягом 6 місяців з дати проведення медичного огляду.
В разі незгоди з рішенням штатної М(ВЛ)К особа, яка проходила медичний огляд, може оскаржити його в ЦМ(ВЛ)К. Рішення (постанови) ЦМ(ВЛ)К можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Таким чином, законодавець передбачив процедуру перегляду рішення М(ВЛ)К Центральною медичною (військово-лікарською) комісією із прийняттям відповідного рішення (постанови), яке підлягає оскарженню у судовому порядку.
З аналізу Положення №285 вбачається, що ЦМ(ВЛ)К є штатною М(ВЛ)К, на яку покладається організація лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз у закладах охорони здоров`я МВС, а також координація діяльності М(ВЛ)К ДУ ТМО та позаштатних М(ВЛ)К з питань проведення лікарської та військово-лікарської експертиз.
Як стверджує представник позивача, адвокатом Піскарьовим А.О. в інтересах ОСОБА_1 було направлено до Центральної медичної (військово-лікарської) комісії МВС України скаргу на рішення М(ВЛ)К оформленого довідкою М(ВЛ)К №406/С. Однак, позивач та його представник не отримали рішення за наслідками свого звернення.
Водночас, будь-яких доказів такого звернення матеріали справи не містять.
Тож, позивачем не надано доказів дотримання ним порядку оскарження рішення медичної військово-лікарської комісії, встановленого Положенням № 285.
Крім того, не погоджуючись з рішенням ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області», яке оформлене довідкою медичної (військово-лікарської) комісії №406/С від 13.03.2026 з підстав недотримання процедури прийняття рішення під час проведення медичного огляду, позивач покликається на те, що висновок повним чином не відображає стан здоров`я ОСОБА_1 .
Водночас, як зазначає відповідач, та підтверджується копією акту медичного огляду № 406/с, позивачем в процесі проходження медичного огляду М(ВЛ)К відповідача було отримано наступні висновки лікарів-експертів: 09.02.2026 року – результати огляду № 13133574 у лікаря-хірурга (сторінка 4 Акту медогляду); 09.02.2026 року – результати огляду № 13133568 у лікаря-офтальмолога (сторінка 8 Акту медогляду); 09.02.2026 року – результати огляду № 13133572 у лікаря-отоларинголога (сторінка 9 Акту медогляду); 09.02.2026 року – висновок лікаря-стоматолога (сторінка 10 Акту медогляду); 09.02.2026 року – висновок лікаря-дерматолога (сторінка 11 Акту медогляду); 03.03.2026 року – результати огляду № 13410775 у лікаря-кардіолога (сторінка 5 Акту медогляду);. 13.02.2026 року – результати огляду № 13209437 у лікаря-психіатра (сторінка 12 Акту медогляду); 13.02.2026 року – висновок клінічного психолога (сторінка 40 Акту медогляду); 03.03.2026 року – результати огляду № 13410775 у лікаря-кардіолога (сторінка 5 Акту медогляду); 13.03.2026 року – результати огляду № 13567193 у лікаря-терапевта (сторінка 6 Акту медогляду); 11. 13.03.2026 року – результати огляду № 13567200 у лікаря-невропатолога (сторінка 7 Акту медогляду).
Вказані обставини не спростовано позивачем.
На підставі результатів медичного огляду, в оскаржуваній довідці Комісією було зазначено наступне: 
«Рішення М(ВЛ)К:
Закрите травматичне пошкодження зв`язок лівого гомілкостопного суглобу, больовий синдром, без порушення функції опори та ходи. 
Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.
Вертеброгенна радикулопатія С4 ліворуч, торакалгія, радикулопатія L5 білатерально, більше виражена ліворуч, чутливі розлади в кінцівках на тлі остеохондрозу, спондилоартрозу розповсюдженого характеру, протрузій С3-С5, Th4-Th5, Th6-Th10, L1-L2, екструзії L4-S1, лівобічний сколіоз поперекового відділу хребта 1ст, сколіоз грудного відділу хребта 1ст, клиноподібна деформація Th6, Th8, без порушення статико-динамічної функції хребта. Компресійно-ішемічна невропатія лівого ліктьового нерва, без порушення функції. Хронічний вазомоторний риніт медикаментозної форми, ремісія. Хронічний лівобічний катаральний верхньощелепний синусит.
Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
Міопія слабкого ступеню обох очей (1.75Д;2.75Д). Гострота зору правого ока 0.3 з корекцією сф.-1.75Д=1.0. Складний міопічний астигматизм лівого ока. Гострота зору лівого ока 0.2 з корекцією сф.-1.5Д цил.-1.0Д ах 65 град=1.0. 
Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби.
На підставі статей 78в, 23в, 64в, 45б та графи ІІ ТДВ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад що визначають ступінь придатності до військової служби Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МО України № 402 від 14.08.2008 р., зі змінами.
Придатний до військової служби….».
Слід зазначити, відповідно пункту 2 розділу 8 Положення № 285 рішення (постанови) М(ВЛ)К щодо поліцейських, військовослужбовців приймаються станом на дату їх медичного огляду, а щодо колишніх поліцейських, осіб, звільнених з військової служби, - на дату фактичного звільнення зі служби, військової служби за результатами розгляду документації, складеної в період проходження служби, військової служби.
Положення про діяльність ВЛК не містить імперативної норми щодо обов`язкового та неухильного застосування висновків інших спеціалістів при винесені власного рішення про придатність. Натомість, додаткові обстеження, надані особами, які проходять М(ВЛ)К, мають додатковий характер та можуть бути враховані лікарями М(ВЛ)К при проведенні огляду та при прийнятті експертного рішення, що відповідає приписам пункту 18 розділу 3 Положення №285.
Таким чином, рішення медичної (військово-лікарської) комісії про придатність особи до служби приймається на підставі стану здоров`я на момент медичного огляду, а врахування додаткових медичних висновків інших спеціалістів є правом, а не обов`язком комісії. Відтак у суду відсутні підстави вважати дії ВЛК протиправними лише з огляду на неврахування, за твердженням позивача, висновків окремих лікарів-спеціалістів.
В свою чергу, судом не встановлено порушень процедури проведення медичного огляду відповідачем та оформлення його результатів.
Суд також звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16 виклав висновок, що у межах адміністративного процесу, суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Також згідно з висновками Верховного Суду, наведених у постановах від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 та від 16.04.2025 року у справі №160/31586/23, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача, встановлення причинного зв`язку захворювань, виходить за межі судового розгляду.
Отже, враховуючи те, що в ході розгляду справи суд не встановив допущених з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, які б стосувались саме процедури проведення медичного огляду та оформлення його результатів, у задоволенні позовних вимог належить відмовити.
Суд, водночас, не приймає до уваги доводи відповідача про те, що на дату подання позовної заяви предмет позову фактично відсутній, оскільки позивачу вже було проведено повторний медичний огляд М(ВЛ)К, що підтверджується довідкою М(ВЛ)К № 242/К від 02.04.2026 року.
Суд зазначає, що відповідачем надано копію довідки № 242/К від 02.04.2026, якою ОСОБА_1 повторно визнано придатним до військової служби, проте такі обставини не підлягають дослідженню в межах даного спору.
При цьому, відповідачем не надано доказів скасування чи визнання недійсними результатів, встановлених довідкою №406/С від 13.03.2026, яка є предметом спору у даній справі.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Згідно з частиною 1 та 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області" в особі Медичної (військово-лікарської) комісії) (69057, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Дмитра Апухтіна, будинок 29, код ЄДРПОУ 08734500) про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Рішення у повному обсязі складено та підписано 05 червня 2026 року.

Суддя Л.Я. Максименко