ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/35793/23 Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діва Логістик Консалт» до Головного управління ДПС у м. Києві, ДПС України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2023 року до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІВА ЛОГІСТИК КОНСАЛТ" з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН №8147749/39619250 25.01.2023, № 8362099/39619250 від 02.03.2023, №8147748/39619250 від 25.01.2023, № 8147750/39619250 від 25.01.2023;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) податкові накладні №3 від 28.02.2022, № 3 від 31.01.2022, № 2 від 31.01.2022, № 1 від 31.01.2022, видані ТОВ "ДІВА ЛОГІСТИК КОНСАЛТ" (код ЄДРПОУ 39619250).
В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що спірні рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню у зв`язку із наданням до контролюючого органу всіх необхідних документів, які підтверджують реальність здійснення операцій.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
Суд виснував, що оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних не відповідають вимогам пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України, оскільки винесені контролюючим органом не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є протиправними та підлягають скасуванню.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних вказані податкові накладні датою їх направлення до податкового органу.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представником Головного управління ДПС у м. Києві подано апеляційну скаргу, в якій останній просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 
Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, також в порушення чинного законодавства не з`ясовані всі обставини справи, не досліджені та не враховані надані до суду докази, а тому наведені порушення призвели до необ`єктивного, неправильного та незаконного вирішення справи. При постановлені оскаржуваного судового рішення було порушено норми статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2025 та від 06.05.2026 відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи у порядку письмового провадження.
02.01.2026 позивач подав відзив на апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.
Відповідно до фактичних обставин справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІВА ЛОГІСТИК КОНСАЛТ" зареєстровано в якості юридичної особи 04.02.2015 року.
Позивач є платником ПДВ - свідоцтво від 01.03.2015 р., ІПН 396192510130.
Основними видами діяльності ТОВ "ДІВА ЛОГІСТИК КОНСАЛТ" є: 49.20 Вантажний залізничний транспорт. Іншими видами діяльності : 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду); 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів.
Судом встановлено, за договором перевезення вантажу №11112021 від 11.11.2021 р, та наступних документів: акту надання послуг № 2 від 15.01.2022 р., акту надання послуг № 15 від 16.01.2022 р., позивач надав послуги перевезення вантажу контрагенту ПП «Віктор і К» власним транспортом а/м ОАР н/з НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 ) з напівпричепом-цистерною Мегсегоп н/з НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 ).
Всього було надано послуг з перевезення на загальну суму 63 738 грн, у т.ч.ПДВ на суму 10 623 грн. Від контрагента ПП "Вікторі К" надійшла оплата в розмірі 53 115 грн.
За наслідками цієї господарської операції позивачем була складена та подана на реєстрацію ПН № 3 від 31.01.2022 р.
За Договору оренди вантажних вагонів № 11112021 від 11 листопада 2021 року та Актів надання послуг № 28 від 14.02.2022 р., № 29 від 14.02.2022 року, № 30 від 16.02.2022 року, № 31 від 18.02.2022, року, 32 від 20.02.2022 року, 33 від 22.02.2022 року № 34 від 23.02.2022 року позивач надав послуги з перевезення вантажу ПП "Віктор і К" на загальну суму 223 896 грн. в тому числі ПДВ в розмірі 37 316 грн.
ПП "Віктор і К" здійснило оплату відповідно до платіжного доручення № 38975 від 11.04.2022 року на суму 186 580 грн.
За наслідками цієї господарської операції позивачем була складена та подана на реєстрацію ПН № 3 від 28.02.2023.
За договором перевезення вантажу № 03122101 від 01.12.2021 р., та наступних документів: Акт № 3 від 02.01.22р. з ТТН на суму 32 076 грн, у т.ч. ПДВ 5 346 грн Акт № 4 від 03.01.22р. з ТТН на суму 32 148 грн, у т.ч. ПДВ 5 358 грн Акт № 5 від 04.01.22р. з ТТН на суму 31 932 грн, у т.ч. ПДВ 5 322 грн, Акт № 6 від 05.01.22р. з ТТН на суму 32 004 грн, у т.ч. ПДВ 5 334 грн., Акт № 7 від 06.01.22р. з ТТН на суму 31 824 грн, у т.ч. ПДВ 5 304 грн.. Акт N2 8 від 07.01.22р. з ТТН на суму 31 860 грн, у т.ч. ПДВ 5 310 грн., 4 Акт № 9 від 08.01.22 р. з ТТН на суму 31914 грн, у т.ч. ПДВ 5 319 грн Акт № 10 від 09.01,22р. з ТТН на суму 31 968 грн, у т.ч. ПДВ 5 328 грн Акт № 11 від 10.01.22р. з ТТІ-1 на суму 32 112 грн, у т.ч. ПДВ 5 352 грн Акт № 12 від 11.01.22р. з ТТН на суму 31 914 грн, у т.ч. ПДВ 5 319 грн Акт N2 13 від 12.01.22р. з ТТН на суму 32 004 грн, у т.ч. ПДВ 5 334 грн Акт N0 14 від 13.01.22р. з ТТН на суму 31 986 грн, у т.ч. ПДВ 5 331 грн, позивач надав послуги перевезення вантажу контрагенту ПП «Гідросент» власним транспортом а/м DAF н/з НОМЕР_5 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 ) з напівпричепом-цистерною Меrceron н/з НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 ). Загальна суму послуг склала 383 742 грн, у т.ч. ПДВ 63 957 грн.
Оплата от ПП «Гідросенд» - платіжне доручення № 3682 від 02.06.22 р. на загальну суму 319 785 грн. За наслідками цієї господарської операції позивачем була складена та подана на реєстрацію ПН № 2 від 31.01.2022 р.
За договором № 02092021 від 02.09.2021 р. та наступних документів: 31 січня 2022 року між нашими підприємства підписано акт № 16 про надання в оренду вантажних вагонів у кількості 20 одиниць на загальну суму 1 860 000,00 грн, у т.ч, ПДВ - 310 000,00 грн.
Оплата от ПП "Гідросенд" - платіжні доручення № 3519 від 23.02.22 на суму 500 000,00 грн., № 3515 від 22.02.22р, на суму 550 000 грн.
За наслідками цієї господарської операції позивачем була складена та подана на реєстрацію ПН № 1 від 31.01.2022 р.
Водночас квитанціями до таких податкових накладних позивача повідомлено про зупинення реєстрації вказаних податкових накладних відповідно до п. 201.16 статті 201 ПК України. В квитанції зазначено: ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку».
Одночасно вказаними квитанціями позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивачем подано до ГУ ДПС у м. Києві пояснення, до яких долучено первинні фінансово-господарські документи, які підтверджують реальність господарської операції, докази чого наявні у матеріалах справи, зокрема: договір поставки, видаткова накладна на постачання, податкові накладні, квитанції, ТТН, договір оренди авто, договір оренди, штатний розклад, платіжні доручення, видаткові накладні на купівлю, видаткові на купівлю сировини, акт нова пошта, акт транспортних послуг.
Водночас, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 8147749/39619250 25.01.2023 р., № 8362099/39619250 від 02.03.2023 р., №8147748/39619250 від 25.01.2023 р., №8147750/39619250 від 25.01.2023 р. про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено в реєстрації вказаних вище податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, з причин «ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи, у тому числі рахунків- фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків).
Не погоджуючись із спірними рішеннями комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкових накладних, якими, на думку позивача, порушено його права та інтереси, останній звернувся з цим позовом до суду.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України у апеляційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги відповідача, остання містить опис фактичних обставин справи, що встановлені судом першої інстанції, право контролюючого органу на здійснення податкового контролю, тлумачення принципу офіційного з`ясування обставин справи та дискреційних повноважень державних органів.
У скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, наданим податковим органом.
Колегія суддів дослідила матеріали адміністративної справи та не виявила жодних доказів, що надавались представниками Головного управління ДПС у м. Києві.
Також апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції підійшов до розгляду справи однобоко, повністю відкинувши доводи контролюючого органу та при цьому не зазначаючи чому саме ці доводи не були прийняті; зазначене є порушення основних принципів адміністративного судочинства, а саме: принципу змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, що передбачені статтею 9 КАС України.
Щодо таких покликань апелянта, колегія суддів зауважує, що останнім не подано відзиву на позовну заяву. При цьому, ухвала суду від 11.12.2023 про відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету Головного управління ДПС у м. Києві 12.12.2023 о 19:09 год. (а.с.128).
Керуючись наведеним, доводи апелянта в цій частині судова колегія відхиляє за безпідставністю.
У частині доводів апелянта щодо правових підстав прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, колегія суддів враховує наступне. 

Апелянт стверджує, що рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві про відмову у реєстрації податкових накладних прийняте в межах чинного законодавства, а твердження ТОВ «ДІВА ЛОГІСТИК КОНСАЛТ» щодо його протиправності є необґрунтованим та недоведеним належними та допустимими доказами.
Також апелянт наголошує на тому, що при розгляді відповідних документів комісія уповноважена надавати оцінку наданим первинним документам, у частині підтвердження/не підтвердження ними реальності господарської операції та/або достатності наданих документів для відповідного підтвердження.
Колегія суддів враховує, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. 
Вказану правову позицію викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16 лютого 2023 року у справі №380/7648/22, від 12 березня 2025 року у справі № 420/35189/23.
Згідно 4, 5 пунктів Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (Порядок №1165), у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних слугувало те, що на думку відповідача, позивач відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Суд враховує, що позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до пункту 2 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок №520) прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Пунктом 5 вказаного порядку передбачено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
У постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку № 520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Так, за змістом квитанцій відповідачем не визначено чіткого переліку документів, які необхідно було подати позивачеві для здійснення реєстрації податкової накладної.
Крім того, у квитанції не конкретизовано, чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам, які визначені пунктом 11 Порядку № 1165.
Верховним Судом у постановах від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/18, від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18 висловлено правову позицію, згідно якої недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.
З фактичних обставин справи вбачається, що позивачем подано пояснення на вимогу контролюючого органу і такі документи давали можливість встановити обставини вчинення господарської операції, втім останній дійшов висновку про відмову у реєстрації спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку із ненаданням копій документів.
Разом з тим, розширеного тлумачення первинних документів, які не надано позивачем, у спірних рішеннях апелянтом не наведено.
У апеляційній скарзі відповідач повідомляє про те, що з наданих документів для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/рахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних неможливо встановити реальність господарських операцій ТОВ «ДІВА ЛОГІСТИК КОНСАЛТ».
Положеннями частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено презумпцію неправомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування у спорі покладено на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Водночас суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття рішень, що містять невмотивовані висновки або обґрунтовані загальними фразами, а не конкретними аргументами, що повинні містити відповідь на ключові питання, за яких виник спір. Тому негативне для особи рішення повинно бути належним чином вмотивоване.
Судова колегія враховує, що предметом розгляду є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.
Побічно, суд також зауважує, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку. 
Разом з тим, за змістом оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкової накладної оцінка документам, що фактично подано позивачем - відсутня. 
Суд також звертає увагу на те, що оскільки зміст господарських правовідносин є предметом дослідження в ході проведення податкової перевірки, то в межах спірних правовідносин у контролюючого органу відсутні правові підстави для відмови у реєстрації податкової накладної з підстав наявності чи відсутності певних документів.
Щодо тверджень апелянта про те, що рішення Комісії було прийнято лише на підставі наданих їй документів, та прийняте лише за наслідком розгляду цих документів, відтак недоцільно скасовувати оскаржуване рішення посилаючись на документи які не мали місця при поданні повідомлення, разом із документами, на підтвердження реальності здійснення господарської операції, колегія суддів зауважує, що такі є абстрактними, позаяк апелянтом не наведено конкретного документу із посиланням на аркуш адміністративної справи, що надано до суду, проте не надано податковому органу при процедурі реєстрації спірних податкових накладних.
Щодо вимог позивача про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання її на реєстрацію, суд враховує наступне.
Згідно положень частин 3-4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).
Таким чином, нормами Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов 

І.О. Грибан