Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №943/135/26 
Провадження № 2/943/713/2026 
11 травня 2026 року м. Буськ Львівська область
Буський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Шендрікова Г.О.,
за участю секретаря судового засідання Ладиги С.В.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Буську без фіксації технічним засобом цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Буська міська рада про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, —
ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Буська міська рада з вимогами: визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки площею на земельну ділянку загальною площею 0,60 га (в тому числі земельна ділянка площею 0,1675 га з кадастровим номером: 4620682400:10:007:0015, земельна ділянка площею 0,2100 га з кадастровим номером: 4620682400:10:006:0059, земельна ділянка площею 0,1475 га з кадастровим номером: з кадастровим номером: 4620682400:10:006:0060), цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Ракобовти Золочівського району Львівської області, після смерті прадіда (по лінії батька), ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка в підготовче судове засідання не прибула, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.
Відповідач в підготовче судове засідання не прибув, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, просить позов задоволити.
Представник третьої особи Буська міська рада в підготовче судове засідання не з`явився, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.
Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 28.09.1996 Купченською сільською радою народних депутатів Буського району Львівської області, підтверджено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 26.02.1991 Купченською сільською радою Буського району Львівської області позивачка ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 26.05.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_4 26 травня 2012 року вийшла заміж за ОСОБА_6 та змінила прізвище ОСОБА_7 на ОСОБА_8 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 19.06.1968 Купченською сільською радою Буського району Львівської області батько позивачки ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками зазначено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого повторно 25.02.1955 Ракобовтянською сільською радою Буського району Львівської області ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_12 .
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 виданого повторно 03.12.2013 Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Буського районного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_13 09 серпня 1963 року вийшла заміж за ОСОБА_9 та змінила прізвище ОСОБА_14 на ОСОБА_7 .
Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 79376169 виданого 02.12.2024 приватним нотаріусом Тиднюк Г.В. спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.
Як вбачається з представленого позивачкою копії Архівного витягу № П/2-598 від 03.09.2025 р. виданого Золочівською РДА, на підставі ухвали Купченської сільської ради народних депутатів Буського району Львівської області від 15.12.1993 року про приватизацію земельних ділянок, що знаходяться у користуванні громадян сільської ради, яким ухвалено передати безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 0,60 га, для ведення особистого підсобного господарства. 
За життя ОСОБА_3 зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на вказану земельну ділянку не встиг, оскільки помер. 
Оскільки, приватизація вказаних земельних ділянок не завершена видачею правовстановлюючого документа, нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянки.
У випадку, коли особи прийняли спадщину шляхом фактичних дій (вступ в управління та володіння спадковим майном), але не оформили права на спадщину, обґрунтованою є відмова суду в задоволенні позову про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки в цьому випадку підстави для пред`явлення позову та спір з приводу спадщини відсутні.
Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. 
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування може здійснюватись за заповітом, або за законом.
Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За покійним ОСОБА_3 рахується земельна ділянка площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства.
Витягом з Державного земельного кадастру № НВ-6800000752026 від 02.01.2026 року підтверджується, що земельній ділянці площею 0,2100 га присвоєно кадастровий номер: 4620682400:10:006:0059.
Витягом з Державного земельного кадастру № НВ-68000001822026 від 05.01.2026 року підтверджується, що земельній ділянці площею 0,1675 га присвоєно кадастровий номер: 4620682400:10:007:0015.
Витягом з Державного земельного кадастру № НВ-7300001582026 від 05.01.2026 року підтверджується, що земельній ділянці площею 0,1475 га присвоєно кадастровий номер: 4620682400:10:006:0060.
Як вбачається з вищевказаного, за життя ОСОБА_3 отримав рішення про передачу йому у безоплатну приватну власність земельної ділянки, отже розпочав процедуру приватизації, однак не встиг належним чином зареєструвати право власності на неї. 
Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).
Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:
- цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;
- свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1, 2 ст. 126 ЗК України).
Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України.
Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, а саме: права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця.
На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14.09.2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16.09.2008 року № 509-VІ).
В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
В пункті 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Відповідно до ч. 2 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Приймаючи до уваги, що позивачка є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, інші особи претензій на земельну ділянку не мають, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.12, 81, 2011, 200,206,264, 265 ЦПК України, ст.ст.328, 1216-1218, 1225 1261-1265, 1268 ЦК України, розділом Х Перехідних положень Земельного кодексу України,

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 право на завершення приватизації земельної ділянки загальною площею 0,60 га (в тому числі земельна ділянка площею 0,1675 га з кадастровим номером: 4620682400:10:007:0015, земельна ділянка площею 0,2100 га з кадастровим номером: 4620682400:10:006:0059, земельна ділянка площею 0,1475 га з кадастровим номером: з кадастровим номером: 4620682400:10:006:0060), цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Ракобовти Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті прадіда, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено: 11.05.2026. 

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Буська міська рада Золочівського району Львівської області, адреса: м. Буськ пл. 900-річчя Буська, 1 Львівської області.

Суддя: Г. О. Шендрікова