Справа № 758/2871/26
3/758/2113/26
Категорія 156

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О.  О. , розглянувши справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2026 року о 16 годині 42 хвилині, за адресою: м. Київ, вул. Волоська, 32/34, водій керував транспортним засобом марки «Land Rover», моделі «Range Rover», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку своїми діями відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судові засідання, призначені на 19.03.2026, 09.04.2026, 16.04.2026, 20.05.2026, 08.06.2026 та 29.06.2026 ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Про час та місце розгляду був повідомлений належним чином. В судове засідання з`явилася його захисник - Чистякова Т.О. та подала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В клопотанні зазначила, що в матеріалах відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом; огляд не було проведено взагалі оскільки не було складено відповідного акту, та не залучено двох свідків; працівники поліції не видали направлення; безперервна відеофіксація не велася; надала результат Драгеру та копію висновку та акту проведення огляду на стан сп`яніння. Захисник ОСОБА_1 - Цибульський В.В. подав клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки в Солом`янському районному суді м. Києва оскаржується постанова серії ЕНА №6628934 від 07.02.2026.
Допитаний в судовому засіданні патрульний поліцейський ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, тому він склав постанову.
В ході спілкування виявив ознаки наркотичного сп`яніння, запропонував проїхати до лікаря-нарколога, водій відмовився. Відеофіксація безперервна, на питання захисника, з якого моменту здійснюється безперервна фіксація, пояснив, що відповідно статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» відеофіксація здійснюється з моменту початку розмови з водієм.
Зупинено оскільки проводився розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Захисник зауважила, що переглядаючи відеозапис є момент, коли він спілкується зі своїм колегою, та каже, що треба якось дістати водія з автомобіля. ОСОБА_2 зазначив, що під час розгляду справи перевіряється інформація, чи особа перебуває в розшуку, коли вводили відомості про посвідчення водія ОСОБА_1 , з`явилась інформація про перебування його в розшуку.
ОСОБА_2 також вказав, що їх дії щодо виявлення ознак сп`яніння не пов`язані з відмовою ОСОБА_1 їхати до ТЦК. Щодо відсторонення від керування зазначив, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не може законно далі здійснювати рух, тому він повідомив, що далі рух заборонено, як міг повідомив, що він відсторонений. 
Пам`ятає, що промовив слово «відсторонити». Зазначив, що не забирав ключі, бо не має цього робити, повинен лише сказати про це в усній формі, пояснив, що направлення на огляд в одному примірнику здається у відділ адміністративної практики, саме в цій ситуації склав два оригінали направлень на огляд.
Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суддя дійшов висновку про таке.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Водночас ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з частинами 2, 3 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При цьому, особа реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодилася виконувати додатково покладені на неї обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України.
Таким чином, відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, установлено дослідженими доказами в справі, зокрема:
- протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 №585614 від 07 лютого 2026 року, в якому зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначені виявлені працівниками патрульної поліції ознаки наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 , які передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6628934 від 07 лютого 2026 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП;
- відеозаписом з нагрудної бодікамери з якого вбачається, що патрульний поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що він проїхав на заборонений сигнал світлофора, на що ОСОБА_1 починає заперечувати. На 15:35 патрульний поліцейський повідомляє, що у ОСОБА_1 вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння, і йому пропонують проїхати в медичний заклад. На 15:58 патрульний поліцейський каже, що є відео як ОСОБА_1 порушив ПДР, і ще раз запитує чи поїде він на машині патрульних поліцейських до медичного закладу. На що ОСОБА_1 каже: «Поїду на своїй машині». Поліцейський каже: «На своїй не поїдете, бо вбачаємо у вас ознаки сп`яніння». ОСОБА_1 мовчить, на що поліцейський каже: «Я рахую до 5, якщо не буде відповіді, то врахую це за відмову». ОСОБА_1 каже: «Я не відмовляюсь, але виходити з машини …» На 16:58 поліцейський каже: «Тоді давайте проїдемо».
ОСОБА_1 мовчить. Поліцейський продовжує: «Я вас зрозумів, тоді ви відмовляєтесь, на вас буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відео вам показувати?». 
На 17:20 ОСОБА_1 дивиться відео, на 17:52 закриває вікно автомобіля. 
На 18:18 йому знову показують відео і кажуть, що він проїхав на жовтий. ОСОБА_1 запитує: «Я затриманий?», поліцейський йому каже: «Ні, ви не затримані». На 24:22 поліцейський каже: «Ви маєте ознаки наркотичного сп`яніння: поведінка не відповідає дійсності, (протягніть руки перед собою), тремтіння рук, скоріш за все розширені зіниці очей». На 25:32 поліцейський знову запитує: «Ви відмовляєтесь?», на 25:37 ОСОБА_1 каже: «Я не відмовляюсь».
Поліцейський каже: «Не відмовляєтесь і не погоджуєтесь». На 43:02 ОСОБА_1 каже: «Я б хотів направлення отримати», а поліцейський йому відповідає: «Направлення тільки тоді, коли ми доставимо особу». На 43:31 поліцейський каже: «Поки що своїми діями ви відмовилися від проходження», зачитує права і обов`язки. На 45:25 поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про те, що він відсторонений від керування транспортним засобом.
Посилання сторони захисту на відсутність доказів керування транспортним засобом спростовуються сукупністю досліджених доказів. Зокрема, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля марки «Land Rover Range Rover», спілкувався з працівниками поліції саме як водій транспортного засобу, не заперечував факту керування, а також обговорював обставини вчиненого ним порушення Правил дорожнього руху. Крім того, факт керування підтверджується постановою серії ЕНА №6628934 від 07.02.2026 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП та показаннями допитаного в судовому засіданні патрульного поліцейського.
Достатніх доказів, що спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом суду не надано.
Доводи захисту про те, що огляд на стан сп`яніння не проведений, а тому відсутній склад правопорушення, є безпідставними. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає не лише у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, а й у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. У даному випадку працівниками поліції виявлено у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, після чого йому неодноразово пропонувалося пройти огляд у медичному закладі. Водночас з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не надав чіткої згоди на проходження огляду, ухилявся від виконання законної вимоги поліцейських та фактично не вчинив жодних дій, спрямованих на проходження такого огляду, що правомірно сприйнято працівниками поліції як відмову від проходження огляду.
Твердження захисту про відсутність акта огляду не спростовують факту вчинення правопорушення, оскільки акт медичного огляду складається за результатами проведення такого огляду. У даному випадку огляд не проведений саме через відмову особи від його проходження, тому відсутність акта не свідчить про порушення процедури оформлення матеріалів.
Безпідставними є й доводи про необхідність залучення двох свідків. 
Відповідно до положень ст. 266 КУпАП та Інструкції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, у разі застосування технічних засобів відеозапису фіксація процесуальних дій здійснюється за допомогою таких засобів, а залучення свідків не є обов`язковим. Матеріали справи містять відеозапис події, який досліджено судом.
Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не видано направлення на медичний огляд, також не заслуговують на увагу. Як убачається з матеріалів справи, направлення на огляд складено, міститься в матеріалах справи та досліджене судом. Сам факт ненадання направлення особі, не спростовує факт відмови від проходження огляду та не впливає на наявність складу адміністративного правопорушення, за умови належної фіксації відповідних обставин.
Доводи про відсутність безперервної відеофіксації не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Допитаний у судовому засіданні патрульний поліцейський ОСОБА_2 пояснив, що відеофіксація здійснювалася безперервно з моменту початку спілкування з водієм.
Наданий відеозапис містить усі істотні обставини виявлення ознак сп`яніння, пропозиції пройти медичний огляд та дії ОСОБА_1 . Стороною захисту не надано належних і допустимих доказів того, що наявні технічні перерви або можлива неповнота запису суттєво вплинула на встановлення фактичних обставин справи.
Надані захистом результати дослідження за допомогою приладу «Drager», а також копії висновку та акта медичного огляду суд оцінює критично, оскільки зазначені документи отримані поза межами процедури огляду, запропонованої працівниками поліції після виявлення ознак наркотичного сп`яніння. Вказані документи не спростовують встановленого факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на вимогу поліцейських у порядку, визначеному законом, яка сама по собі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд також відхиляє клопотання захисника про зупинення провадження у справі у зв`язку з оскарженням постанови серії ЕНА №6628934 від 07.02.2026. Предметом розгляду даної справи є наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, можливість установлення відповідних обставин під час розгляду справи про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не перебуває в залежності від результатів судового розгляду справи про оскарження дій в частині встановленого факту порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП. Тому підстав для зупинення провадження суд не вбачає.
Вищевказану постанову суд оцінює виключно як доказ послідовних дій поліцейського.
З огляду на наведені обставини ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, необхідним і достатнім убачається накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік без оплатного вилучення транспортного засобу, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які повинні бути стягнуті із ОСОБА_1 . 
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП та ст. 3, 4 Закону України «Про виконавче провадження»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення. 

Суддя О. О. Денисов