ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 27 квітня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/1653/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування протоколу,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, в якій просить:
визнати протиправним та скасувати протокол військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 28 березня 2024 року № 1568 в частині скасування постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 оформленої довідкою №89 від 17.06.2022 року щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним 17.06.2022 пройдено медичний огляд військово-лікарською комісією за результатами якого його визнано непридатним до служби з виключенням з обліку військовозобов`язаних. Однак, у подальшому йому стало відомо, що спірним рішенням Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України постанову ВЛК від 17.06.2022 скасовано та зазначено, що позивач підлягає медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки всупереч Положенню про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженому наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 при перегляді постанови ВЛК від 17.06.2022 відповідачем не було повідомлено позивача про перегляд такої постанови, не направлено позивача у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження та медичний огляд для підтвердження чи спростування діагнозу, який був йому встановлений при проходженні медичного огляду військово-лікарською комісією.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2026 позовну заяву залишено без руху через невідповідність останньої вимогам статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалу про відкриття провадження у справі від 27.02.2026 було доставлено до електронного кабінету відповідача 28.02.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Проте, у строк встановлений судом, відповідач, відзиву на позовну заяву до суду не надав. За таких обставин справа розглядалась судом за наявними в ній матеріалами і доказами.
Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
17.06.2022 року позивач пройшов медичний огляд ВЛК та за наслідками проходження був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з обліку на підставі статті 64а, 23а графи ІІ Розкладу хвороб, що підтверджується довідкою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.06.2022 року №89.
17.06.2022 року призовною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку за гр.ІІ ст.64а, 23а Розкладу хвороб (Наказ МО України №402 від 2008 року), про що у військовому квитку позивача зроблено відповідний запис. Військову службу позивач не проходив.
31.05.2024 року на виконання вимог Закону позивач пройшов оновлення даних в ЦНАП Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про що отримав витяг №197599-31052024 від 31.05.2024 року, згідно якого в реєстрі «Оберіг» позивач значився непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що підтверджується відповідним витягом ЦНАП.
13.01.2025 року при проходженні митного контролю рішенням ДПС від 13.01.2025 позивачу було відмовлено в перетинанні державного кордону України з причини, а саме: ненадання на прикордонний контроль необхідні документи, які дають право на виїзд.
Як зазначив позивач, працівники ДПС пояснили, що відмова через те, що в реєстрі «Оберіг» позивач значиться як «на обліку».
13.02.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою про внесення в реєстр «Оберіг» інформацію про його непридатність та виключення з військового обліку. Письмову відповідь позивач не отримав. 
17.02.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 з заявою про внесення в реєстр «Оберіг» інформацію про його непридатність та виключення з військового обліку.
07.03.2025 отримано відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_6 , в якій зазначено, що 17.06.2022 позивач був виключений з військового обліку на підставі ст. 37 ч.6 п.3 Закону України «Про військовий облік та військову службу» як непридатний до військової служби за станом здоров`я. 01.04.2024 довідки ВЛК (в тому числі на ім`я позивача) вилучені слідчими органами на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 21.04.2024 №1-кс/554/1489/2024 та за наслідками цього частина висновків у постановах місцевих ВЛК Центральною ВЛК ЗСУ скасована, в тому числі й стосовно позивача. Саме тому позивача було поновлено на військовому обліку військовозобов`язаних.
10.02.2026 на адвокатський запит отримано відповідь з Центральної ВЛК № 598/4/3145, згідно якої постанова ВЛК від 17.06.2022 №89, якою позивача визнано непридатним до проходження військової служби, переглянута і скасована за зверненням слідчого Слідчого управління ГУНП в Полтавській області, яким було вилучено медичну справу ОСОБА_1 та додатком надані на розгляд до ЦВЛК ЗСУ.
Так, з копії витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 28 березня 2024 року № 1568 позивачу стало відомо, що відповідачем прийнято рішення, яким вирішено:
"1) Враховуючи, невідповідність діагнозу зазначеного у довідці військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.06.2022 №89 вимогам пункту «а» статті 23 і вимогам пункту «а» статті 64 Пояснень щодо застосування Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 2 до -Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України. Затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (зі змінами) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, (далі-Положення)), постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.06.2022 №89 щодо військовозобов`язаного ОСОБА_2 1985 року народження: "На підставі статей 23-а, 64-а графи П Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 1 до Положення) непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку " - СКАСУВАТИ.
2) Підлягає медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 згідно вимог Положення".
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з частинами другою, третьою статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону №2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані - прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово - облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до ч. 10 ст. 2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти, ліцеїстів військових (військово-морських, військово спортивних) ліцеїв; осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України. Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього війcькового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 по справі № 806/526/16 зазначив, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку та повноважень відповідного суб`єкта. Натомість, надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби не належить до повноважень суду.
Відповідно до п. 1.1 розділу 2 Положення № 402 (у редакції, що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний та воєнний час.
Слід зазначити, що згідно п. 3.2 розділу 3 глави 2 Положення № 402 (у редакції, що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення. Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.
Згідно з п. 2.3 розділу І Положення № 402 на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.
Пунктом 2.3.4 розділу І Положення № 402 передбачено, що Центральна військово лікарська комісія має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, залучати головних медичних фахівців Збройних Сил України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи; направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників; запитувати від закладів охорони здоров`я (установ), військових частин, ТЦК та СП і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів, Сил підтримки Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати лікувально-оздоровчої роботи, проведеної серед допризовників та призовників, медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та іншого контингенту; розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Разом з тим, відповідачем не надано доказів того, що при перегляді постанови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно з довідкою від 17.06.2022 №89 відносно ОСОБА_1 , 1985 року народження, ним вживалися заходи щодо огляду військовослужбовця, направлення у заклади охорони здоров`я на контрольне обстеження та медичний огляд для підтвердження чи спростування попереднього діагнозу, повідомлення позивача про перегляд такої постанови.
За встановлених обставин, зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію у такій категорії справ, суд дійшов висновку про порушення процедури прийняття суб`єктом владних повноважень рішення у зв`язку з допущенням порушень Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України п. 2.3.4 розділу І Положення № 402 при прийнятті рішення, що оформлене протоколом №1568 від 28.03.2024, в частині скасування постанови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно довідки від 17.06.2022 №89 щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 , 1985 року народження.
При прийнятті даного рішення, суд також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору загальному розмірі 1331,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262 КАС України, суд, - 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (вул. Госпітальна, буд. 16, м. Київ 133, Київська область, 01153, код ЄДРПОУ 08356179) про визнання протиправним та скасування протоколу задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, яке оформлене протоколом засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 28.03.2024 №1568, в частині скасування постанови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно з довідки від 17.06.2022 №89 щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 , 1985 року народження.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (вул. Госпітальна, буд. 16, м. Київ 133, Київська область, 01153, код ЄДРПОУ 08356179) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 (двадцять) копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А.О. Чеснокова