ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
02.06.2026	Справа № 910/2196/26	
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М. за участю секретаря судового засідання Легкої А.С., розглянув матеріали господарської справи
за позовом Державне підприємство "Медичні закупівлі України"
до Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОЙЧ-ФАРМ" 
про стягнення 4 402 464, 07 грн. 

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Медичні закупівлі України" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЙЧ-ФАРМ" з вимогою про стягнення неустойки за Договором про закупівлю № 09/25-05/2025 від 15.05.2025 року на загальну суму 4 402 464,07 грн, з яких: пеня відповідно до пункту 8.2 Договору - 801 935,96 грн, штраф відповідно до пункту 8.2 Договору - 1 145 622,58 грн, штраф відповідно до пункту 8.3.4. Договору - 2 454 905,53 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної поставки продукції за договором про закупівлю № 09/25-05/2025 від 15.05.2025 у визначений цим правочином строк, а також порушенням строків повернення надлишково перерахованих коштів.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.03.2026 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив справу розглядати за правилами загального позовного провадження.
Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, ухвалу суду від 10.03.2026 в електронному вигляді отримано ним в його електронному кабінеті 10.03.2026, що підтверджується повідомленнями про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.
07.04.2026 відповідач подав суду клопотання про відкладення розгляду справи т а продовження строку проведення підготовчого провадження.
У судовому засіданні 12.05.2026 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті.
У судовому засіданні 02.06.2026 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,
ВСТАНОВИВ:

15.05.2025 за результатами проведення публічної закупівлі №UA-2025-04-02-013741-а між позивачем (замовником) та відповідачем (постачальником) було укладено договір про закупівлю № 09/25-05/2025, за умовами якого постачальник бере на себе зобов`язання поставити замовнику фармацевтичну продукцію, асортимент, ціна та обсяг якої вказується в специфікації (додаток №1), що є невід`ємною частиною цього договору, а замовник прийняти таку продукцію та оплатити її в порядку та на умовах, визначених цим договором.
За умовами п.3.1 договору загальна ціна договору та ціна за одиницю продукції вказується в специфікації (додаток №1) та складає 16 366 036,85 грн з ПДВ.
Якщо інше не передбачено цим договором, за загальним правилом оплата продукції здійснюється замовником на умовах попередньої оплати з урахуванням положень бюджетного законодавства та нормативно-правових актів, що регулюють питання здійснення попередньої оплати (п.3.4 договору).
Пунктом 3.4.1 договору встановлено, що у разі здійснення замовником попередньої оплати, сума надлишково перерахованих замовником постачальнику коштів підлягає поверненню на рахунок замовника протягом 10 (десяти) робочих днів від дати направлення замовником письмового повідомлення постачальнику у наступних випадках: письмового повідомлення постачальнику про розірвання договору.
Пунктом 4 додатку №1 до договору передбачено обов`язок постачальника здійснити поставку продукції у строк до 01.12.2025 року включно.
Пунктом 8.1 договору встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань, що виникають з цього правочину, сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України.
Згідно п. 8.2 договору у разі порушення строку поставки, не передачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим договором) продукції, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 (нуль цілих одна десята) відсотка від ціни продукції, строк поставки якої порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданої (несвоєчасно переданої, повернутої) продукції, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за Договором, включаючи день виконання такого зобов`язання. За порушення строку поставки продукції понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від ціни продукції, строк поставки якої порушено. При цьому, відібрані зразки серій продукції для проведення лабораторного аналізу не вважаються непоставленими (неприйнятими).
Підпунктом 8.3.4 п. 8.3 договору передбачено, що у разі, якщо постачальником порушено встановлені в підпункті 3.4.1 п. 3.4 цього договору строки повернення на рахунок замовника суми надлишково перерахованих замовником коштів, з постачальника, крім пені та/або штрафу, зазначених у п.8.2 цього договору, стягується штраф у розмірі 15 (п`ятнадцяти) відсотків від суми надлишково перерахованих коштів.
Згідно платіжної інструкції № 10200 від 27.05.2025 позивач, на виконання умов договору, здійснив попередню оплату товару на суму 16 366 036,85 грн.
Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав.
Листом від 19.01.2026 № 05/196-041/20526 позивач, відповідно до підпункту 15.1.1 п.15.1 договору, повідомив відповідача про розірвання договору в односторонньому порядку з наступного календарного дня після направлення цього повідомлення, тобто з 20.01.2026, у зв`язку з порушенням постачальником умов розділу 7 договору, а саме: не виконання зобов`язання щодо реєстрації продукції у визначений підпунктом 7.1.1 п.7.1 договору строк, а також у зв`язку з порушенням умов розділу 4 договору - не здійснення поставки продукції відповідно до п.4.1 договору.
Листом від 20.01.2026 № 05/206-01/2026 позивач звернувся до відповідача з проханням повернути суму надлишково сплаченої попередньої оплати, яка склала 16 366 036,85 грн у 10-денний термін на виконання п.3.4.1 договору.
Як зазначає позивач у позовній заяві, оскільки поставку товару відповідачем у визначений договором строк не здійснено, а крім того не повернуто сплачену позивачем попередню оплату на вимогу останнього, є підстави для стягнення з відповідача штрафних санкцій згідно п.п. 8.2, 8.3.4 договору.
За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки, за яким, відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною другою цієї статті визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Нормами ч.1 ст. 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Відповідно до ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.
Статтями 6 та 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як свідчать матеріали справи, між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався поставити позивачу фармацевтичну продукцію, асортимент, ціна та обсяг якої вказується в специфікації (додаток №1), що є невід`ємною частиною цього договору, а позивач прийняти таку продукцію та оплатити її в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Однак, відповідач у строк, погоджений сторонами, поставку товару не здійснив. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.
Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. 
Частиною 1 ст.548 Цивільного кодексу України унормовано, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
При цьому, право учасників господарських правовідносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов`язань, у тому числі, встановлювати неустойку за порушення негрошового зобов`язання, визначено ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору, яка передбачена ст.627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені правом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності - договірної санкції за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань.
Згідно п. 8.2 договору у разі порушення строку поставки, не передачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим договором) продукції, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 (нуль цілих одна десята) відсотка від ціни продукції, строк поставки якої порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданої (несвоєчасно переданої, повернутої) продукції, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за договором, включаючи день виконання такого зобов`язання. За порушення строку поставки продукції понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від ціни продукції, строк поставки якої порушено. При цьому, відібрані зразки серій продукції для проведення лабораторного аналізу не вважаються непоставленими (неприйнятими).
Оскільки судом встановлено факт невиконання відповідачем обов`язку з поставки товару у строк, який погоджений контрагентами у договорі, то позивач має право вимагати стягнення з відповідача пені (неустойки) згідно положень п.8.2 договору, за долученим до позовної заяви розрахунком, який перевірено судом і який є вірним.
Таким чином вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 801 935,96 грн. та штрафу у розмірі 1 145 622,58 грн. підлягають задоволенню.
Як встановлено вище листом від 20.01.2026 № 05/206-01/2026 позивач звернувся до відповідача з проханням повернути суму надлишково сплаченої попередньої оплати, яка склала 16 366 036,85 грн у 10-денний термін на виконання п.3.4.1 договору.
Оскільки відповідач, у строк визначений договором, сплачені позивачем грошові кошти у розмірі 16 366 036,85 грн не повернув, то позивач отримав право на стягнення з відповідача штрафу у розмірі 15 відсотків від суми надлишково перерахованих коштів згідно підпункту 8.3.4 п.8.3 договору.
Отже, враховуючи факт невиконання відповідачем зобов`язань з повернення суми попередньої оплати позивачу у встановлений договором строк, а також те, що заявлена позивачем до стягнення сума штрафу є арифметично вірною, відповідає вимогам чинного законодавства та положенням договору, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення 2 454 905,53 грн штрафу.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Всупереч вказаним вимогам відповідач письмового відзиву на позов, жодних доказів не надав, стверджувань позивача не спростував.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дойч-Фарм" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 21, кімната 506, код 40581739) на користь Державного підприємства "Медичні закупівлі України" (01601, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 7, код 42574629) 801 935 (вісімсот одну тисячу дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 96 коп. пені, 3 600 528 (три мільйони шістсот тисяч п`ятсот двадцять вісім) грн. 11 коп. штрафу, 52 829 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот двадцять дев`ять) грн. 57 коп. судового збору.
3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 15.06.2026.

Суддя О.М.Ярмак