ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2026 року м. Дніпро Справа № 904/2764/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Чередка А.Є. (доповідач) 
суддів: Мороза В.Ф., Іванова О.Г.,
при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Ніколенко М.О.) від 26.03.2025р. у справі № 904/2764/24

за позовом  ОСОБА_1 , м. Дніпро 
до Садівничого товариства "Зв`язківець-1", с. Червоний Садок, Дніпропетровська область 
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, визнання недійсними рішень загальних зборів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Садівничого товариства "Зв`язківець-1" та з урахуванням заяви про зміну предмету позову просив суд:
- визнати дії Садівничого товариства "Зв`язківець-1" щодо відключення від електропостачання садових ділянок № НОМЕР_1 (0,06 га), АДРЕСА_1 (0,12 га), належних ОСОБА_1 , протиправними та зобов`язати Садівниче товариство "Зв`язківець-1" за власний рахунок відновити електропостачання садових ділянок № НОМЕР_1 (0,06 га), АДРЕСА_1 (0,12 га), належних ОСОБА_1 ;
- визнати недійсними рішення загальних зборів Садівничого товариства "Зв`язківець-1", оформлені протоколом № 01 від 28.05.2022 року (у частині Розділу 8, п. 6, щодо зобов`язання ОСОБА_1 (біля ділянки 134) організації вільного доступу до засувки поливної труби Товариства, з терміном виконання 14 днів, та у разі невиконання накласти штраф на позивача ОСОБА_1 );
- визнати недійсними рішення загальних зборів Садівничого товариства "Зв`язківець-1", оформлені протоколом № 02 від 01.07.2023 (у частині п. 2 щодо встановлення членських внесків у розмірі 1 800,00 грн. на рік, за земельну ділянку 6 соток);
- визнати недійсними рішення загальних зборів Садівничого товариства "Зв`язківець-1", оформлені протоколом № 01 від 04.05.2024 (у частині п. 1 Розділу 9 Протоколу № 01 від 04.05.2024, що стосується ОСОБА_1 ).
Позивач стверджує, що він не був обізнаний про проведені збори та прийняті рішення 28.05.2022 року, був відсутній кворум для прийняття рішень 01.07.2023 та 04.05.2024; зазначає, що жодні інфраструктурні об`єкти товариства не розташовані на його земельній ділянці та він не перешкоджає доступу до жодних об`єктів; посилається, що його неправомірно було відключено від електропостачання за відсутності заборгованості по ній. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025р. у справі № 904/2764/24 відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі; витрати зі сплати судового збору за подання позову покладено на позивача.
Рішення суду про відмову у позові мотивовано наступним:
- відносно загальних зборів, оформлених протоколом № 1 від 28.05.2022, суд не знайшов підстав дійти висновку про неналежне повідомлення позивача, окрім того прийняте рішення не мало жодних негативних наслідків для нього;
- відносно загальних зборів, оформлених протоколом № 02 від 01.07.2023 та № 01 від 04.05.2024, суд зазначив, що на вказаних зборах був наявний кворум для прийняття рішень та вказав, що проведення письмового опитування відповідає вимогам закону;
- щодо вимог про визнання дій Садівничого товариства про відключення від електропостачання садових ділянок та зобов`язання здійснити підключення, суд зазначив, що відповідачем було правомірно припинено розподіл електричної енергії на земельні ділянки позивача внаслідок довготривалої відсутності компенсування останнім вартості спожитої ним електричної енергії.
Не погодившись з вказаним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025р. у справі № 904/2764/24 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити повністю. 
Апеляційна скарга мотивована наступним:
- щодо вимоги про визнання дій Садівничого товариства про відключення від електропостачання садових ділянок позивач посилається на те, що у нього була наявна лише заборгованість по членському внеску та відсутня будь-яка заборгованість за спожиту електричну енергію; таке відключення має відбувається у порядку, передбаченому чинним законодавством, зокрема згідно з Правилами з надання послуг з електропостачання; відключення відбулось 23.10.2023 року, тобто у період, коли діяв мораторій Кабінету Міністрів України на такі відключення (постанова КМУ від 05 березня 2022 року №206);
- щодо відмови у позовних вимогах про визнання недійсними рішення загальних зборів, оформлених протоколом № 01 від 28.05.2022, позивач посилається, що він не був належним чином повідомлений про скликання та проведення загальних цих зборів, а тому був позбавлений можливості запропонувати включити до порядку денного додаткові питання, взяти участь у голосуванні, надати свої пояснення та заперечення тощо; паркан позивача не перешкоджає доступу до майна товариства;
- щодо загальних зборів, оформлених протоколом № 02 від 01.07.2023 та № 01 від 04.05.2024, позивач зазначає, що є безпідставним врахування голосів письмового опитування, тоді як кількість присутніх на зборах не складає кворуму; до того ж рішення про виключення учасника вважається прийнятим, якщо за нього проголосують 2/3 членів товариства; відсутні списки зареєстрованих членів Товариства, що беруть участь у Загальних Зборах, а тому неможливо перевірити, чи є вказані особи дійсними членами товариства, чи мають право голосу.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, її розгляд призначено в судове засідання на 23.09.2025р. о 10:30 год.
У зв`язку із перебуванням судді-доповідача Чередка А.Є. у відпустці та неможливістю проведення судового засідання 23.09.2025р., розгляд апеляційної скарги у справі № 904/2764/24 не відбувся.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.09.2025 розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 02.12.2025р. о 12:00 год.
У судовому засіданні 02.12.2025р розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 04.03.2026р. о 16:45 год.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та зазначає наступне:
- щодо відключення електропостачання: позивачем було проігноровано всі повідомлення відповідача щодо здійснення оплат, СТ "Зв`язківець-1" було прийнято рішення про відключення від електромережі ділянки, яка має заборгованість за минулі роки по членським та цільовим внескам. Витрати на спожиту електроенергію компенсуються за рахунок членських внесків, що прямо передбачено п. 8.2 Статуту Товариства. Постанова КМУ № 206 від 05.03.2022 поширюється на ліцензованих постачальників житлово-комунальних послуг, яким не є відповідач. Відповідач не є енергопостачальником, а тому не зобов`язаний виконувати Правила роздрібного ринку електричної енергії у повному обсязі, як ліцензіат. Позивач був неодноразово усно та письмово попереджений про ризик обмеження електроенергії у зв`язку з наявністю боргів;
- щодо протоколу № 01 від 28.05.2022 року: позивач отримував повідомлення про збори через внутрішні канали товариства (дошка оголошень, групи повідомлень). Позивач не довів, що дії Товариства були необґрунтовані або порушували його майнові права;
- щодо протоколу № 02 від 01.07.2023 та № 01 від 04.05.2024: врахування письмових голосів допустиме та не суперечить Статуту. У цьому випадку така форма участі допускалася фактичним порядком та узвичаєною практикою. Зазначене письмове опитування, засвідчило участь необхідну кількість членів та їх волевиявлення. Рішення про виключення носило умовно-прогнозний характер - позивачу надавався строк для сплати внесків, тоді як потенційна можливість виключення не є порушенням прав позивача.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, ОСОБА_1 є власником садових ділянок АДРЕСА_2 (0,06 га), № НОМЕР_2 (0,12 га), розташованих на території Садівничого товариства "Зв`язківець-1" та членом Садівничого товариства "Зв`язківець-1".
Крім того, ОСОБА_1 користується земельною ділянкою № 134 (0,06 га), однак ця ділянка є неприватизованою.
Вказані обставини підтверджуються обома сторонами справи.
Зазначені земельні ділянки мають кадастрові номери: 1221481500:01:086:0133, 1221481500:01:086:0116 та 12214811500:01:086:0124.
Двадцять восьмого травня дві тисячі двадцять другого року відбулися загальні збори членів Садівничого товариства "Зв`язківець-1".
На порядок денний були поставлені питання:
1. Виключення та прийняття членів товариства.
2. Звіт голови правління.
3. Поновлення правління.
4. Звіт ревкомісії.
5. Оновлення ревкомісії.
6. Звіт бухгалтера.
7. Прийняття нового кошторису.
8. Різне.
Рішення, прийняті такими Загальними зборами Садівничого товариства "Зв`язківець-1", були оформлені протоколом № 1 від 28.05.2022.
За результатами проведення загальних зборів Садівничого товариства "Зв`язківець-1" від 28.05.2022, було прийнято рішення, зокрема, попередити ОСОБА_1 про необхідність організувати вільний доступ до засувки, яка знаходиться за межами нашого товариства. У разі невиконання після попередження власника ділянки (повідомленням), з наданням терміну для виконання 14 днів, накласти штраф, який не звільняє від організації доступу до засувки (п. 8 розділу 9 протоколу № 1 від 28.05.2022).
Першого липня дві тисячі двадцять третього року відбулися загальні збори членів Садівничого товариства "Зв`язківець-1".
На порядок денний були поставлені питання:
1. Адміністративні питання.
2. Розгляд та затвердження проекту кошторису та зміни голови.
3. Покращення якості внутрішньої напруги мережі товариства.
4. Ремонт насосної станції.
5. Графік поливу.
Рішення, прийняті такими Загальними зборами Садівничого товариства "Зв`язківець-1", були оформлені протоколом № 2 від 01.07.2023.
За результатами проведення загальних зборів Садівничого товариства "Зв`язківець-1" від 01.07.2023 було прийнято рішення, зокрема, з другого питання порядку денного: Встановити членський внесок у розмірі 1 800,00 грн. на рік, за земельну ділянку 6 соток.
Четвертого травня дві тисячі двадцять четвертого року відбулися загальні збори членів Садівничого товариства "Зв`язківець-1".
На порядок денний були поставлені питання:
1. Виключення та прийняття членів товариства.
2. Поновлення правління.
3. Звіт голови правління.
4. Звіт ревізійної комісії.
5. Звіт бухгалтера.
6. Розгляд та затвердження проекту кошторису.
7. Затвердження графіку полива
8. Обговорення питання щодо старої лінії електромережі у Товаристві.
9. Обговорення питання щодо виключення деяких членів Товариства.
10. Обговорення питання щодо утримання штрафу до деяких членів Товариства.
11. Організаційні питання щодо питної води.
12. Інші питання.
Рішення, прийняті такими Загальними зборами Садівничого товариства "Зв`язківець-1", були оформлені протоколом № 2 від 04.05.2024.
За результатами проведення загальних зборів Садівничого товариства "Зв`язківець-1" від 04.05.2024 було прийнято рішення, зокрема, з п. 1 дев`ятого питання порядку денного: Надати місячний термін ОСОБА_1 для надання Голові правління підтвердження платежів по внескам для взаємної звірки. Надати двомісячний термін для сплати всіх заборгованостей по внескам станом на 04.05.2024. При не сплаті заборгованостей у двомісячний термін вважати виключеним ОСОБА_1 з Товариства. Так як ОСОБА_1 звернувся до Новоолександрівської громади щодо приватизації суміжної ділянки з нашим Товариством, вирішено Голові правління звернутися до Новоолександрівської громади за копією рішення щодо цієї суміжної ділянки. При відмові у приватизації зобов`язати ОСОБА_1 у місячний термін відкрити повний доступ до нашої поливної труби. Тобто ліквідувати паркан, який загороджує цю поливну трубу.
Позивач стверджує, що він не був обізнаний про проведені збори та прийняті рішення 28.05.2022 року, був відсутній кворум для прийняття рішень 01.07.2023 та 04.05.2024; зазначає, що жодні інфраструктурні об`єкти товариства не розташовані на його земельній ділянці та він не перешкоджає доступу до жодних об`єктів; посилається, що його неправомірно було відключено від електропостачання за відсутності заборгованості по ній.
Відповідно до статей 124, 125 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
За приписами частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Це право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також установленими ним передумовами для звернення до суду.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.
Предметна юрисдикція це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.
Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.
У частині першій статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
У пункті 3 частини першої статті 20 ГПК України зазначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Як убачається з матеріалів справи, що розглядається, предметом розгляду у ній є, зокрема, вимоги про визнання дії Садівничого товариства "Зв`язківець-1" щодо відключення від електропостачання садових ділянок, належних Тирчику Миколі Леонідовичу, протиправними та зобов`язання Садівничого товариства "Зв`язківець-1" за власний рахунок відновити електропостачання садових ділянок, належних Тирчику Миколі Леонідовичу.
Позивач обґрунтував сутність порушення свого права безпідставним позбавленням його електропостачання та недоведеністю наявності заборгованості за електропостачання.
Відповідно до п.7.4. Статуту Садівничого товариства "Зв`язківець-1" членство у товаристві припиняється у разі, зокрема, систематичної несплати встановлених членських та цільових внесків, періодичних експлуатаційних платежів, податку на землю, платежів за використану електричну енергію та інших внесків (пункт г).
До членів товариства, які здійснили вперше порушення, що є підставою для їх виключення з членів товариства, або допустили інші порушення, застосовуються наступні міри впливу, зокрема, відключення від мережі водопостачання та (або) електропостачання (п. 7.5.). Рішення про застосування заходів громадського впливу приймається правлінням товариства.
Матеріали справи не містять доказів прийняття відповідного рішення правління щодо позивача. У справі наявні лише повідомлення-попередження про відключення адресовані правлінням позивачу.
Стосовно подібних правовідносин Верховний Суд у постанові від 09.08.2023 у справі № 187/1387/22 сформулював правовий висновок про юрисдикційну належність спору, що виникає з таких правовідносин. Так, суд касаційної інстанції скасував ухвалу районного суду й постанову апеляційного суду попередніх інстанцій, прийняту за наслідком перегляду цієї ухвали, про відмову у відкритті провадження у справі за аналогічним позовом фізичної особи до Садівничого товариства з тих підстав, що суди неправильно визначилися з юрисдикцією. Виснував, при цьому, що: "не буд-який спір між членом садового товариства та товариством є корпоративним, а лише той, який пов`язаний зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи. Спори між членом садового товариства та садовим товариством щодо користування електромережею, у тому числі щодо оскарження розміру заборгованості за спожиту електроенергію, правомірності відключення, про зобов`язання підключити електропостачання належить до юрисдикції цивільного суду, оскільки не пов`язані з вирішенням питань участі в управлінні та діяльності цього товариства. Позивачем заявлено вимоги про зобов`язання відповідача відновити постачання електричної енергії до ділянки позивача для використання у власних побутових потребах, тобто підстави та предмет позову не стосуються захисту корпоративних прав позивача. Тому суди помилково відмовили у відкритті провадження у справі з посиланням на те, що цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства". 
У справі, що переглядається в апеляційному порядку, суд першої інстанції не врахував, що не буд-який спір між членом садового товариства та товариством є корпоративним, а лише той, який пов`язаний зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи.
Спори між членом садового товариства та садовим товариством щодо користування електромережею, у тому числі щодо оскарження розміру заборгованості за спожиту електроенергію, правомірності відключення, про зобов`язання підключити електропостачання належить до юрисдикції цивільного суду, оскільки не пов`язані з вирішенням питань участі в управлінні та діяльності цього товариства.
Позивачем заявлено вимоги про зобов`язання відповідача відновити постачання електричної енергії до ділянки позивача для використання у власних побутових потребах, тобто підстави та предмет позову не стосуються захисту корпоративних прав позивача. Тому суд першої інстанції помилково розглянув вказаний спір в порядку господарського судочинства, з огляду на те, що цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Згідно з частиною першою статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Під вимогою розуміють матеріально-правову вимогу, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднані можуть бути вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.
Об`єднаними можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того самого відповідача. Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів
При цьому об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.
У постанові від 26.07.2023 у справі №459/2230/22 Верховний Суд виснував, що позивачі (фізичні особи), будучи членами кооперативу, відповідно носіями корпоративних прав, мають право звертатися до господарського суду з відповідними позовами (про визнання рішень засідання загальних зборів незаконними, відновлення трифазного електропостачання гаража), з метою захисту своїх порушених прав, завданих діяльністю кооперативу.
Врахувавши, що позовні вимоги у справі № 459/2230/22 обґрунтовані саме незаконністю прийнятих кооперативом рішень, Верховний Суд вважав правильними висновки судів попередніх інстанцій про корпоративний характер правовідносин між сторонами і щодо вимоги здійснити поворотне належне управління юридичною особою - відновити становище позивача, яке існувало до порушення його прав - зобов`язати відповідача СТ "Берізка" відновити електропостачання будинку, оскільки це є невід`ємним наслідком скасування рішення загальних зборів відповідача щодо управління юридичною особою.
Проте, заявлені вимоги про визнання дії Садівничого товариства "Зв`язківець-1" щодо відключення від електропостачання садових ділянок, належних позивачу, протиправними та зобов`язання відновити електропостачання садових ділянок, не співвідносяться як похідні з заявленими вимогами про скасування рішень зборів від 28.05.2022, 01.07.2023 та 04.05.2024, оскільки такими рішеннями не вирішувалося питання щодо відключення позивача від електропостачання. Отже відключення від електропостачання позивача не є наслідком рішень оскаржуваних ним зборів та не перебуває з ними в жодному зв`язку, а тому такі вимоги не можна віднести до пов`язаних з корпоративними правами позивача.
Пунктом 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
Таким чином, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених ним фактичних обставин справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскарженого судового рішення та закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання дії Садівничого товариства "Зв`язківець-1" щодо відключення від електропостачання садових ділянок, належних позивачу, протиправними та зобов`язання Садівничого товариства "Зв`язківець-1" за власний рахунок відновити електропостачання.
Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГПК України апеляційний суд роз`ясняє позивачеві, що розгляд вищенаведених вимог відноситься до юрисдикції цивільного судочинства.
Щодо правомірності та обгрунтованості інших вимог позивача колегія суддів враховує наступне.
Згідно з ст. 96-1 ЦК України права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства. Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.
Стаття 55 Господарського кодексу України (далі - ГК України), тут і далі в редакціях, що діяли станом на час виникнення спірних правовідносин, визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.
Господарською діяльністю у Господарському кодексі України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).
За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 ГК України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.
Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.
Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 ГК України).
Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 ГК України).
Зазначені норми кореспондуються із нормами статей 83, 85, 86 ЦК України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.
Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України "Про кооперацію".
За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України "Про кооперацію" кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.
Згідно зі статтею 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.
Відповідно до статті 15 Закону України "Про кооперацію" вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.
До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства; прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном; утворення спеціальних комісій із залученням як консультантів найманих працівників; прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об`єднань; прийняття рішень про реорганізацію або ліквідацію кооперативу.
Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу.
Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених.
Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі.
Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим або таємним голосуванням.
Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера, члена) товариства. Також слід з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.09.2023 у справі № 916/2660/21.
Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. Разом з тим, не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.
Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.
Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 922/756/19, від 05.07.2022 у справі № 911/2269/20.
Верховний Суд звертав увагу на те, що неповідомлення учасника про загальні збори не є беззаперечною підставою для визнання рішень, ухвалених на таких зборах, недійсними. У кожній справі суд оцінює сукупність всіх встановлених обставин, зокрема зміст ухвалених на зборах рішень (наскільки вони порушують права або законні інтереси учасника), наявність кворуму, баланс інтересів позивача та інших учасників, які голосували за прийняття оскаржуваних рішень тощо.
Подібні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду від 07.06.2023 у справі №916/211/22, від 13.09.2023 у справі №910/1255/22, від 07.09.2021 у справі №916/2506/20, від 28.03.2023 у справі №916/213/22, від 30.05.2023 у справі №916/212/22, від 27.03.2023 у справі №906/908/21, від 15.06.2022 у справі №910/6685/21.
Щодо наявності підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів Садівничого товариства "Зв`язківець-1", оформлених протоколом № 01 від 28.05.2022 (у частині Розділу 8, п. 6, щодо зобов`язання ОСОБА_1 (біля ділянки 134) організації вільного доступу до засувки поливної труби Товариства, з терміном виконання 14 днів, та у разі невиконання накласти штраф на позивача ОСОБА_1 ), апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, що неповідомлення позивача про вказані збори та його порядок денний у даному випадку не порушує прав позивача.
Частиною 5 ст. 15 Закону України "Про кооперацію", встановлено, що про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення.
Згідно з п. 14.1.3 Статуту Садівничого товариства "Зв`язківець-1", про дату, місце, час проведення та порядок денний зборів члени Товариства повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 14 днів до визначеного строку їх проведення.
У випадку заперечення учасником факту повідомлення його про проведення загальних зборів, обов`язок доказування обставин повідомлення позивача про проведення загальних зборів покладається на відповідача, як особу, рішення органу управління якої оспорюється. Проте, таких належних доказів повідомлення позивача про збори 28.05.2022 відповідач не надав.
Суд першої інстанції встановивши, що позивача не було належним чином повідомлено про збори 28.05.2022, помилково вказав, що за своїм змістом таке рішення не порушує прав позивача з огляду на попередню наявність конфлікту щодо доступу до засувки поливної труби Товариства, а також з огляду на те, що фактично рішення не було реалізовано.
Відповідно до висновку про застосування норм права, який викладений у п. 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 по справі № 923/876/16, своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні.
Участь у зборах не обмежується лише самим голосуванням. Відсутність вирішального голосу не позбавляє особу інших способів впливу на прийняття рішень.
Неповідомлення позивача про час, місце проведення зборів та про порядок денний позбавило можливості взяти участь у зборах, чим порушено його права на участь в управлінні справами садового товариства, а також прийнятті рішень, які безпосередньо стосуються позивача. Позивач фактично був позбавлений можливості вносити пропозиції до порядку денного загальних зборів, надавати пояснення та заперечення, тим самим впливати на можливість прийняття певних рішень, що стосувались безпосередньо його прав та обов`язків. Так, за результатами цих зборів було вирішено питання про накладення на позивача обов`язку вчинити певні дії на користь Товариства (розібрати та демонтувати свій бетонний паркан, що є його власністю) та у випадку невиконання протягом 14 днів цього обов`язку - накласти штраф на позивача.
Доводи відповідача про відсутність підстав для визнання рішення недійсним з огляду на те, що воно не було реалізоване, не заслуговують на увагу з таких підстав.
По-перше, правомірність рішення органу управління юридичної особи оцінюється на момент його прийняття, а не залежно від подальшого виконання чи невиконання такого рішення. Якщо рішення прийняте з порушенням закону, статуту товариства або прав та законних інтересів члена товариства, воно може бути визнане недійсним незалежно від того, чи були фактично вчинені дії на його виконання.
По-друге, саме по собі прийняття рішення, яким на позивача покладено певні обов`язки та передбачено застосування санкцій у вигляді штрафу в разі невиконання такого обов`язку, створює для позивача правові наслідки, впливає на обсяг його прав та обов`язків як члена товариства.
По-третє, відсутність фактичної реалізації рішення не усуває загрози його подальшого виконання та застосування передбачених ним санкцій. До моменту визнання такого рішення недійсним воно вважається чинним і може бути використане відповідачем як підстава для пред`явлення вимог до позивача або застосування до нього заходів впливу.
За викладеного апеляційний суд приходить до висновку про наявість підстав для задоволення вимог щодо визнання недійсними рішень загальних зборів Садівничого товариства "Зв`язківець-1", оформлених протоколом № 01 від 28.05.2022 (у частині Розділу 8, п. 6, щодо зобов`язання ОСОБА_1 (біля ділянки 134) організації вільного доступу до засувки поливної труби Товариства, з терміном виконання 14 днів, та у разі невиконання накласти штраф на Позивача ОСОБА_1 ).
Щодо наявності підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів Садівничого товариства "Зв`язківець-1", оформлених протоколом № 02 від 01.07.2023 (у частині п. 2 щодо встановлення членських внесків у розмірі 1 800,00 грн. на рік, за земельну ділянку 6 соток) та рішень загальних зборів Садівничого товариства "Зв`язківець-1", оформлених протоколом № 01 від 04.05.2024 (у частині п. 1 Розділу 9 Протоколу № 01 від 04.05.2024, що стосується ОСОБА_1 ) у зв`язку з відсутністю кворуму на зборах, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин дев`ятої - одинадцятої статті 15 Закону України "Про кооперацію", яка кореспондується з п. 14.1.6 Статуту Садівничого товариства "Зв`язківець-1", загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених. Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах.
Відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, станом на 28.05.2022, 01.07.2023, 04.05.2024 (дати проведення спірних загальних зборів), кількість членів Садівничого товариства "Зв`язківець-1" становила 164 особи.
Відомості державних реєстрів презюмуються правильними, доки не доведено протилежне. 
Відповідно до ст. 11 Закону України "Про кооперацію", яка кореспондується з п. 7.3 Статуту, вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом.
Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.
Згідно з ст. 15 Закону України "Про кооперацію", яка кореспондується з п. 14.1.2 Статуту Садівничого товариства "Зв`язківець-1", затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства належить до компетенції загальних зборів членів кооперативу.
Тобто, як вступ до членів кооперативу, так і виключення особи з їх числа має відбуватись шляхом прийняття загальними зборами кооперативу відповідного рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 11 Закону України "Про кооперацію" кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.
Відповідачем не долучено до матеріалів справи відповідних рішень загальних зборів про вступ до членів кооперативу і виключення осіб з їх числа, якими би підтверджувалося, що станом на 01.07.2023 та 04.05.2024 кількість членів Садівничого товариства "Зв`язківець-1" становила 137 осіб.
Лише твердження відповідача про те, що відомості у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань є не актуалізованими та зазначення в протоколах загальних зборів від 01.07.2023 та 04.05.2024 загальної кількості членів Товариства 137 без надання відповідних рішень загальних зборів про вступ до членів кооперативу і виключення осіб з їх числа не може бути підставою для спростування судом відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань.
Відповідно, загальні збори членів Садівничого товариства "Зв`язківець-1" як станом на 01.07.2023, так і станом на 04.05.2024 були правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше 82 членів кооперативу (від 83 осіб).
Так, у загальних зборах від 01.07.2023 особисто взяли участь 46 осіб, у письмовому опитуванні взяли участь 62 особи. Що загалом становить 108 осіб. Зазначене підтверджується опитувальним листом до протоколу загальних зборів від 01.07.2023 (т. 2 а.с. 77 - 80); у загальних зборах від 04.05.2024 особисто взяли участь 79 осіб, у письмовому опитуванні взяли участь 16 осіб. Що загалом становить 95 осіб. Зазначене підтверджується опитувальним листом до протоколу загальних зборів від 04.05.2024 (т. 2 а.с. 72 - 74).
Відповідно до ч. 12 ст. 15 Закону України "Про кооперацію" рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим або таємним голосуванням.
Голосування шляхом письмового опитування є однією з форм відкритого голосування, через яке реалізується участь членів кооперативу в управлінні його діяльністю. Положення законодавства передбачають голосування способом, що дозволяє ідентифікувати зміст рішення кожного члена кооперативу (відкрите голосування), однак не обмежують форму, в якій учасник голосування відкрито висловлює свою волю.
Проведення відкритого голосування у формі письмового опитування зумовлює необхідність доведення до членів кооперативу як інформації про те, що голосування буде проводитись у такій формі, так і порядку такого голосування (такі висновки Верховного Суду викладені у постанові від 31.01.2024 у справі № 911/1371/22).
Колегією суддів при дослідженні Статуту Садівничого товариства "Зв`язківець-1" встановлено, що його положення не забороняють проведення загальних зборів в порядку письмового опитування, але й не передбачають такого порядку. Матеріали справи не містять інформації про те, чи було доведено до членів садівничого товариства інформацію про те, що загальні збори будуть проводитися у формі письмового опитування. 
Проте, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що визначальним у даному випадку є участь учасника кооперативу у прийнятті рішень загальними зборами та наявність чіткого волевиявлення учасників кооперативу. До того ж позивачем не доведено, чим порушуються його права за врахування волевиявлення учасників садівничого товариства, які проголосували письмово, або такий спосіб голосування унеможливив участь позивача у проведених зборах.
Як було вказано вище, у загальних зборах від 01.07.2023 взяли участь загалом 108 осіб; у загальних зборах від 04.05.2024 взяли участь загалом 95 осіб. 
Отже, на загальних зборах від 01.07.2023 був наявний кворум. Позивач не довів, що у протоколі вказана кількість учасників, яка не відповідає дійсності.
Суд враховує, що законодавство вимагає мінімізувати втручання суду у компетенцію зборів юридичних осіб. Скасування рішення про встановлення членських внесків за минулий рік створює правову невизначеність на такий період. Також інтереси окремого учасника та більшості можуть кардинально відрізнятися. Інші учасники садівничого товариства не здійснювали оскарження рішення про затвердження таких внесків. У даних правовідносинах інтерес більшості учасників має безумовний пріоритет над індивідуальними вимогами окремого позивача, якщо рішення прийнято без грубих порушень закону. Позивач не доводить, що встановлений розмір внесків є завищеним або необґрунтованим з інших підстав. 
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів Садівничого товариства "Зв`язківець-1", оформлених протоколом № 02 від 01.07.2023 (у частині п. 2 щодо встановлення членських внесків у розмірі 1 800,00 грн. на рік, за земельну ділянку 6 соток).
Вказане стосується і відсутності підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів Садівничого товариства "Зв`язківець-1", оформлених протоколом № 01 від 04.05.2024, у повному обсязі у частині п. 1 Розділу 9 Протоколу № 01 від 04.05.2024.
Апеляційний суд враховує, що п. 1 Розділу 9 Протоколу також містить рішення, що при не сплаті заборгованостей у двомісячний термін ОСОБА_1 слід вважати виключеним із Товариства. 
За змістом статті 13 Закону України "Про кооперацію" членство в кооперативі припиняється у разі, зокрема, несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу.
Отже, членство у кооперативі може бути припинено на підставі статті 13 Закону України "Про кооперацію", зокрема, у разі підтвердження факту несплати членом кооперативу внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу, та наявності у статуті кооперативу положень що наявність цієї умови є підставою для прийняття загальними зборами рішення про виключення з кооперативу.
Виключення члена з кооперативу - це передбачена законом форма корпоративної відповідальності, спрямована на одностороннє припинення корпоративних правовідносин за рішенням юридичної особи внаслідок порушення членом кооперативу своїх статутних обов`язків. На відміну від виходу з числа членів кооперативу, виключення має примусовий характер і не залежить від бажання цього члена кооперативу та можливе лише за наявності підстав, визначених законом та установчими документами кооперативу.
Під час вирішення спорів, пов`язаних з виключенням членів з кооперативу, необхідно враховувати, що у рішенні загальних зборів кооперативу про виключення його члена повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов`язків стали підставою для виключення. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення члена кооперативу може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним судом за позовом такого члена кооперативу.
Як вказано вище, підставою для виключення позивача визначено несплату внесків. 
Відповідно до п. 12.1 Статуту Садівничого товариства "Зв`язківець-1", рішення про виключення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують 2/3 членів товариства.
Отже, за виключення позивача ОСОБА_1 із членів Товарства мали б проголосувати не менше 109 членів Товариства (164 * 2/3), однак у зборах 04.05.2024 приймали участь лише 95 осіб.
За таких обставин рішення загальних зборів Садівничого товариства "Зв`язківець-1", оформлене протоколом № 01 від 04.05.2024, у частині п. 1 Розділу 9 Протоколу № 01 від 04.05.2024, про виключення ОСОБА_1 з Садівничого товариства "Зв`язківець-1", підлягає визнанню недійсним, як таке, що прийнято за відсутності кворуму.
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 278 Господарського процесуального кодексу України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
Також, відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання дій Садівничого товариства "Зв`язківець-1" щодо відключення від електропостачання садових ділянок, протиправними та зобов`язання Садівничого товариство "Зв`язківець-1" відновити електропостачання; відмови у визнанні недійсними рішень загальних зборів , оформлених протоколом № 01 від 28.05.2022 (у частині Розділу 8, п. 6, щодо зобов`язання ОСОБА_1 (біля ділянки 134) організації вільного доступу до засувки поливної труби Товариства, з терміном виконання 14 днів, та у разі невиконання накласти штраф на Позивача ОСОБА_1 ), рішень загальних зборів, оформлених протоколом № 01 від 04.05.2024 (у частині п. 1 Розділу 9 Протоколу № 01 від 04.05.2024, про виключення ОСОБА_1 з Садівничого товариства "Зв`язківець-1"); розподілу судових витрат, з прийняттям у цій частині нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог про визнання недійсними рішення загальних зборів, оформлених протоколом № 01 від 28.05.2022 (у частині Розділу 8, п. 6, щодо зобов`язання ОСОБА_1 (біля ділянки 134) організації вільного доступу до засувки поливної труби Товариства, з терміном виконання 14 днів, та у разі невиконання накласти штраф на Позивача ОСОБА_1 ) та рішень, оформлених протоколом № 01 від 04.05.2024 (у частині п. 1 Розділу 9 Протоколу № 01 від 04.05.2024, про виключення ОСОБА_1 з Садівничого товариства "Зв`язківець-1"). Провадження в частині вимоги про визнання дій Садівничого товариства "Зв`язківець-1" щодо відключення від електропостачання садових ділянок АДРЕСА_2 (0,06 га), АДРЕСА_1 (0,12 га), належних ОСОБА_1 , протиправними та зобов`язання Садівничого товариства "Зв`язківець-1" за власний рахунок відновити електропостачання садових ділянок АДРЕСА_2 (0,06 га), АДРЕСА_1 (0,12 га), належних ОСОБА_1 , слід закрити.
Відповідно до ст. 129 ГПК України та виходячи з результатів розгляду позову та апеляційної скарги, сплачений за їх подання судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 264, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025р. у справі № 904/2764/24 - задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025р. у справі № 904/2764/24 – скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про:
- визнання дій Садівничого товариства "Зв`язківець-1" щодо відключення від електропостачання садових ділянок № НОМЕР_1 (0,06 га), АДРЕСА_1 (0,12 га), належних ОСОБА_1 , протиправними та зобов`язати Садівниче товариство "Зв`язківець-1" за власний рахунок відновити електропостачання садових ділянок № НОМЕР_1 (0,06 га), № 135 (0,12 га), належних ОСОБА_1 ;
- визнання недійсними рішень загальних зборів Садівничого товариства "Зв`язківець-1", оформлених протоколом № 01 від 28.05.2022 (у частині Розділу 8, п. 6, щодо зобов`язання ОСОБА_1 (біля ділянки 134) організації вільного доступу до засувки поливної труби Товариства, з терміном виконання 14 днів, та у разі невиконання накласти штраф на Позивача ОСОБА_1 );
- визнання недійсними рішень загальних зборів Садівничого товариства "Зв`язківець-1", оформлених протоколом № 01 від 04.05.2024 (у частині п. 1 Розділу 9 Протоколу № 01 від 04.05.2024, про виключення ОСОБА_1 з Садівничого товариства "Зв`язківець-1");
- розподілу судових витрат.
Ухвалити у цій частині нове рішення.
Визнати недійсними рішення загальних зборів Садівничого товариства "Зв`язківець-1", оформлені протоколом № 01 від 28.05.2022 (у частині Розділу 8, п. 6, щодо зобов`язання ОСОБА_1 (біля ділянки 134) організації вільного доступу до засувки поливної труби Товариства, з терміном виконання 14 днів, та у разі невиконання накласти штраф на Позивача ОСОБА_1 ).
Визнати недійсними рішення загальних зборів Садівничого товариства "Зв`язківець-1", оформлені протоколом № 01 від 04.05.2024 (у частині п. 1 Розділу 9 Протоколу № 01 від 04.05.2024, про виключення ОСОБА_1 з Садівничого товариства "Зв`язківець-1").
Провадження в частині вимоги про визнання дій Садівничого товариства "Зв`язківець-1" щодо відключення від електропостачання садових ділянок АДРЕСА_2 (0,06 га), АДРЕСА_1 (0,12 га), належних ОСОБА_1 , протиправними та зобов`язати Садівниче товариство "Зв`язківець-1" за власний рахунок відновити електропостачання садових ділянок АДРЕСА_2 (0,06 га), АДРЕСА_1 (0,12 га), належних ОСОБА_1 , - закрити.
Стягнути з Садівничого товариства "Зв`язківець-1" на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову у сумі 6 056,00 грн.
В решті рішення залишити без змін.
Стягнути з Садівничого товариства "Зв`язківець-1" на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 9 084,00 грн.
Видачу наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 09.06.2026р.

Головуючий суддя А.Є. Чередко  

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя    О.Г. Іванов