Справа № 713/3071/25 
Провадження №1-кп/713/49/26 
Вирок
Іменем України

17.06.2026 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024262060000573 від 20.12.2024 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого, як ВПО в АДРЕСА_2 , фактично проживаючого в АДРЕСА_3 , громадянин України, українець, одружений, на утриманні якого перебуває троє неповнолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, різноробочий у ФОП « ОСОБА_9 », учасника бойових дій , раніше судимого, за вчинення умисних корисливих злочинів:
- 12.12.2003 року Жовтневим РС м.Маріуполь Донецької області, за ст.ст. 185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років;
- 11.07.2007 року Жовтневим РС м. Маріуполь Донецької області, за ст.ст. 185 ч.3, 304, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;
- 21.12.2012 року Жовтневим РС м.Маріуполь Донецької області, за ст.ст. 203-2 ч.1, 185 ч.2, 289 ч.2, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, з конфіскацією майна;
- 02.06.2016 року Володарським РС Донецької області, за ст. 185 ч.3 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки та 25.11.2019 року звільненим з Дніпропетровської виправної колонії №89 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
УСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 19.12.2024, приблизно о 16 годин 15 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Опель Кадет» д.н.з. НОМЕР_1 ділянці автодороги Р-62 сполученням «Криворівня-Усть-Путила-Старі Кути-Вижниця-Сторожинець-Чернівці», в межах населеного пункту с. Лукавці Вижницького району Чернівецької області, будучи припаркованим на правому узбіччі вул. Героїв Майдану, передньою частиною в напрямку с. Стара Жадова Чернівецького району, виконуючи маневр розвороту ліворуч, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, діючи в порушення вимог дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) розділу 34 та п.10.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, виїхав на смугу руху в напрямку с. Стара Жадова Чернівецького району та в подальшому перетнувши вузьку осьову суцільну лінію дорожньої горизонтальної розмітки, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з мотоциклом марки «Ліфан» д.н.з. НОМЕР_2 , з номером на рамі № НОМЕР_3 під керуванням малолітнього ОСОБА_8 ..
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки «Ліфан» д.н.з. НОМЕР_2 , з номером на рамі № НОМЕР_3 малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді ран в області колінного суглоба по передньо – боковій поверхні правої гомілки, чисельних ран по передній та задній поверхнях гомілки, відкритого багатоуламкового перелому обох діафізарних частин кісток правої гомілки зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичного експерта №10 від 03.02.2025, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою «Небезпека для життя».
Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_4 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) розділу 34 та п.10.1«Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:
- п. 1.1розділу 34 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.
- п. 10.1перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Також сприяло порушенню вказаних пунктів ПДР України недотримання водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5 та 2.3 (б) ПДР України, які вимагають від водія:
- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
Вказані порушення Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди. 
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України відповідно до обвинувального акту згідно вимог ч.1 ст.337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнавав протягом розгляду справи, а визнав у судових дебатах. Крім того вказував, що 19.12.2024 року їхав з смт. Берегомет в с Лукавці , зупинився з`їхав з дороги на стоянку біля магазину, привіз сина і його друга , включив поворот та почав розворот в цей час у нього влетів мотоцикліст. Він надав йому допомогу викликав поліцію . Висадив друга та сина на правій стороні дороги , поруч з магазином. Видимість була нормальна, світло ще було ,були включені і фари та габарити. Турнікет вони накладали ще з іншим чоловіком. Цивільний позов визнав частково та добровільно відшкодував чотири тисячі гривень .
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 з участю педагога ОСОБА_10 , який зазначав, що їхав від бабусі з дідом в с. Лукавці в напрямку м.Чернівці. Швидкість була 60-65 км/год. З повороту виїхав автомобіль та збив його . Це було 19 грудня 2025 року . Їхав на мотоциклі Ліфан . Видимість була хорошою. Автомобіль виїхав від магазину вона розверталася. Затормозити він не встиг .Виїхав на зустрічну смугу та зіткнувся з автомобілем . Внаслідок ДТП поламав ногу. Перелом був тяжким тому лежав у Фастівській лікарні. 5-6 місяців не ходив . Цивільний позов підтримав у повному обсязі.
Представники потерпілого ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_7 в судовому засіданні, вказували , що жодного разу обвинувачений до них не підходив, шкоду не відшкодовував, вибачення не просив . Цивільний позов підтримали повному обсязі.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надав наступні покази , що він вийшов з машини і зняв рюкзак, нікого не бачив, почув як прибавляється газ, бачив мотоцикліста, шлем, він хотів помирати, тато викликав швидку. Він чув як наростає звук мотоцикла і удар. Вказує,що була добра видимість, вони їхали з смт. Берегомет в напрямку Лукавці. Трохи відійшли на пару метрів, тато робив розворото, був удар. Момент розвороту не бачив, звідки виїхав мотоцикл не бачив, нікого на трасі не було з повороту потерпілий виїхав . Меглей йшов з ним .
Вина підтверджується наступними доказами, які дослідженні в ході судового засідання узгоджуються між собою, підстав сумніватися в їх істинності та правдивості не має підстав, а саме:
Витягом з ЄРДР за №12024262060000573 від 20.12.2024 року ,яким внесено відомості відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
- Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.12.2024 року, де місцем пригоди є вул. Героїв Майдану с. Лукавці ,Вижницького району, Чернівецької області.
- Схемою до протоколу огляду місця події від 19.12.2024 року з фототаблицею, де зображено загальний вигляд місця ДТП.
- Висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/126-25/34-ІТ від 21.01.2025 року, гальмова система мотоцикла Lifan LF 150-2E, без номерного знака на момент огляду ,знаходиться у стані часткової відмови при цьому несправностей в ній, які б могли спричинити дорожньо-транспортну пригоду не виявлено. Однак, в гальмовій системі виявлено невідповідність вимог пункту 31.4.1 (а) Правил дорожнього руху. Виявлена невідповідність не відноситься до тих, які виникають раптово, а було обумовлено проведенням відповідних слюсарних робіт, а отже, було до дорожньо-транспортної пригоди. Така невідповідність може впливати на зручність для водія впливати на важіль приводу в дію гальмового механізму переднього колеса. Встановлення причинного зв`язку між виявленими невідповідностями та настанням дорожньо-транспортної пригоди, виходить за межі компетенції експертизи технічного стану.
Рульове керування мотоцикла Lifan LF 150-2Е (без номерного знаку) на момент огляду знаходиться у не працездатному стані, при цьому несправностей в ньому, які б могли спричинити дорожньо-транспортну пригоду - не виявлено.
Ходова частина мотоцикла Lifan LF 150-2Е (без номерного знаку), на момент огляду, знаходиться у не працездатному стані, також в ній виявлено невідповідність вимогам п. 31.4.5(a) ПДР. Встановлення причинного зв`язку між виявленою в ходовій частині невідповідністю вимогам п. 31.4.5 (а) ПДР та настанням ДТП потребує вивчення всіх матеріалів справи та виходить за межі експертизи технічного стану транспортного засобу.
Зовнішні світлові прилади мотоцикла Lifan LF 150-2Е (без номерного знаку), на момент огляду, знаходяться у не працездатному стані, при цьому встановити чи є в них несправностей, які б могли спричинити дорожньо- транспортну пригоду - не виявилось можливим.
Висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/126-25/35-ІТ від 17.01.2025 року, встановлено, що робоча гальмова система автомобіля Opel Kadett (номерний знак НОМЕР_4 ), на момент огляду, знаходиться у працездатному стані, при цьому несправностей в ній, які б могли спричинити дорожньо-транспортну пригоду - не виявлено. Однак, в робочій гальмовій системі виявлено невідповідність вимог пункту 31.4.1 (а) Правил дорожнього руху. Виявлена невідповідність не відноситься до тих, які виникають раптово, а було обумовлено проведенням відповідних слюсарних робіт, а отже, було до дорожньо-транспортної пригоди. Така невідповідність може впливати на зручність для водія впливати на педаль приводу в дію робочої гальмової системи Встановлення причинного зв`язку між виявленими невідповідностями та настанням дорожньо-транспортної пригоди, виходить за межі компетенції експертизи технічного стану.
Рульове керування автомобіля Opel Kadett (номерний знак НОМЕР_4 ) на момент огляду, знаходиться у працездатному стані. Несправностей в рульовому керуванні, які б могли спричинити дорожньо-транспортну пригоду - не виявлено.
Ходова частина автомобіля Opel Kadett (номерний знак НОМЕР_4 ) на момент огляду знаходиться в працездатному стані, при цьому в ній виявлено невідповідність вимог п.31.4.5 (г) Правил дорожнього руху, що може впливати курсову стійкість автомобіля. Така невідповідність не відноситься до таких, які виникають раптово та була спричинена проведенням відповідних монтажних робіт, а отже було до дорожньо-транспортної пригоди. Встановлення причинного зв`язку між виявленою в ходовій частині невідповідністю вимог п.31.4.5 (г) Правил дорожнього руху із настанням дорожньо-транспортної пригоди потребує вивчення всіх матеріалів справи та виходить за межі компетенції експертизи технічного стану транспортного засобу. Зовнішні світлові прилади автомобіля Opel Kadett (номерний знак НОМЕР_4 ), знаходяться в стані часткової відмови. При цьому несправностей в зовнішній світлових приладах та ліхтарях покажчиків повороту, які б могли спричинити дорожньо-транспорну пригоду не виявлено. 
- Висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/126-25/20-ІТ від 31.01.2025 року, встановлено, що зазначені пошкодження автомобіля Opel Kadett (номерний знак НОМЕР_4 ), зосереджено в одній вертикальній площині ( передна частина капоту, права частина декоративної решітки радіатора та передня частина декоративної накладки переднього бамперу) їх утворення відбулося під час дії ударно-ковзного зусилля обєктами із обмеженими поверхнями , направленого в передню більш праву частину декоративної накладки переднього бамперу автомобіля, зліва направо та частково спереду назад, що за загальними ознаками характерні для зіткнення транспортних засобів.
На підставі проведеного експертного аналізу-локалізації, розташування й характеру механічних пошкоджень й слідоутворень слід вважати, що в момент первинного контакту з автомобілем Opel Kadett (номерний знак НОМЕР_4 ), на мотоцикл Lifan LF 150-2Е (без номерного знаку) діяло ударно- ковзне зусилля яке прикладене до його правої передньої частини, внаслідок перехресного зіткнення зі зміщеним ударом, направлене справа наліво та дещо спереду назад.
Вказані пошкодження можуть свідчити про певний кут розташування їх в момент контактування дещо відмінний від нуля. Однак, особливість конструкції мопеда із нежорстким з`єднанням рами та передньої вилки, не дає можливості однозначно стверджувати про такий кут і тим більше оскільки після контактування мопеда на характер пошкоджень останнього також впливає маса його водія, а також через їх ударно-ковзне контактування. А тому не має можливості встановити кут взаємного розташування поздовжніх геометричних осей мотоцикла Ліфан, та автомобіля в момент їх первинного контактування по вище наведеним пошкодження.
Беручи до уваги пошкодження автомобіля Opel Kadett (номерний знак НОМЕР_4 ) та мотоцикла Lifan LF 150-2Е (без номерного знаку), а також відомої загальної інформації про обставини пригоди наявної у постанові про призначення поточної експертизи, фото та відео огляду місця ДТП, первинне контактування (зіткнення) транспортних засобів, відбулось на лівій смузі руху за напрямком руху від смт.Берегомет до с.Стара Жадова, в місці фіксації слідової інформації зафіксованою під міткою №2 - «уламки автомобіля та мотоцикла», №3,4 - «сліди розвороту ТЗ.
Висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/126-25/24-АВ від 13.01.2025 року, встановлено, що ринкова вартість автомобіля марки «Опель» моделі «Kadett», номер кузова НОМЕР_5 року виготовлення, номерний знак НОМЕР_4 , станом на 19.12.2024 могла становити 11861,16 грн. (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят одна грн. 16 коп.).
Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість оцінюваного автомобіля Свр > С, 47263,15 грн. > 11861,16 грн., вартість матеріального збитку (У) визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ [2, п.8.2], тобто вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Опель» моделі «Kadett», номер кузова НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_4 , станом на 19.12.2024, могла становити 11861,16 грн. (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят одна грн. 16 коп.).
Висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/126-25/25-АВ від 15.01.2025 року, встановлено, що ринкова вартість мотоцикла марки Lifan LF 150-2Е , 2020 року випуску, без номерного знаку, ідентифікаційний номер рами номером на рамі № НОМЕР_3 , станом на 19.12.2024 могла становити 29682,45 грн. (двадцять дев`ять тисяч шістсот вісімдесят дві грн. 45 коп.). З урахуванням умов, наведених у дослідницькій частині даного висновку, визначити вартість матеріального збитку, завданого власнику мотоцикла внаслідок ДТП станом на 19.12.2025, не видається за можливе.
Висновком судово-токсикологічної експертизи за №10 від 13.01.2025 року, встановлено що в крові ОСОБА_4 , етиловий сприт не виявлено
Висновком судово-медичної експертизи за №10 від 03.02.2025 року, встановлено, що Гр. ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні у ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» м. Чернівці, (медична карта стаціонарного хворого «№20475») з 19.12.2024 року по 30.12.2024 року з діагнозом: Переломи численних ділянок однієї нижньої кінцівки, відкриті. Відкриті чисельні переломи обох кісток правої гомілки зі зміщенням кісткових уламків.
Хворий виписаний з поліпшенням 30.12.2024
При вивчені та аналізуванні медичної документації (медична карта стаціонарного хворого №20475) на ім`я неповнолітнього ОСОБА_8 , було констатовано наявність нижче наведених тілесних ушкоджень: рани: в області колінного суглоба по передньо-боковій поверхні правої гомілки; чисельні рани по передній та задній поверхнях гомілки; відкритий багатоуламковий перелом обох діафізарних частин кісток правої гомілки зі зміщенням.
Виявлені на тілі гр. неповнолітнього ОСОБА_8 , і зазначені у пункті 2. дійсних "Підсумків" ушкодження, виникли внаслідок травмуючої дії твердих тупих предметів чи співдарінні з такими, цілком можливо при дорожньо-транспортній пригоді, могли виникнути в термін, що зазначений вище у фабулі Постанови про призначення дійсної експертизи, і, за ознакою «небезпека для життя» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Розмежування вищевказаних тілесних ушкоджень окремо за ступенями тяжкості не є доцільним, оскільки ці ушкодження виникли внаслідок одного травмопаталогічного процесу. 
Виходячи з отриманих даних експерт приходить до висновку, що найвірогідніше в момент первинного контакту з виступаючими частинами транспортного засобу неповнолітній ОСОБА_8 перебуваючи на мотоциклі і був обернутий до транспортного засобу правою бічною поверхнею тіла.
- Протоколом проведення слідчого експерименту з схемою до нього від 19.09.2025 року, проведеного з ОСОБА_4 , де він детально показав та розказав про обставини події яка мала місце 19.12.2024 року.
- Протоколом проведення слідчого експерименту з схемою до нього від 19.09.2025 року, проведеного з ОСОБА_12 , де він детально показав та розказав про обставини події яка мала місце 19.12.2024 року.
- Протоколом проведення слідчого експерименту з схемою до нього від 19.09.2025 року, проведеного з неповнолітнім ОСОБА_8 , де він детально показав та розказав про обставини події яка мала місце 19.12.2024 року.
- Висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/126-25/11768- ІТ від 23.09.2025 року, встановлено, що в даній дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля Ореі- Kadet (номерний знак НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 повинен був керуватись вимогами осьової суцільної лінії 1.1 горизонтальної дорожньої розмітки та пункту 10.1 Правил дорожнього руху.
Щодо технічного стану автомобіля Opel-Kadet (номерний знак НОМЕР_4 ), водій ОСОБА_4 повинен був керуватись вимогами пунктів 31.4.1(a) і 31.4.5(г) Правил дорожнього руху, зміст яких і в чому вони полягають наведено у висновку експерта №СЕ-19/126-25/35-ІТ від 17.01.2025.
В даній дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автомобіля автомобіля Opel-Kadet (номерний знак НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 , вбачається невідповідність вимог осьової суцільної лінії 1.1 горизонтальної дорожньої розмітки та пункту 10.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку із подією дорожньо-транспортної пригоди.
Разом з тим, у діях водія автомобіля Opel-Kadet (номерний знак НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 , вбачається невідповідність вимогам пунктів 31.4.1(a) і 31.4.5(г) Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору не перебувають у причинному зв`язку із подією дорожньо-транспортної пригоди.
В даній дорожньо-транспортній ситуації, водій мотоцикла Lifan LF 150-2Е (без номерного знаку), ОСОБА_8 керуватись вимогами пункту 12.4 Правил дорожнього руху та діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху.
Щодо технічного стану мотоцикла Lifan LF 150-2Е (без номерного знаку), водій ОСОБА_8 повинен був керуватись вимогами пунктів 31.4.1(a) і 31.4.5(a) Правил дорожнього руху, зміст яких і в чому вони полягають наведено у висновку експерта №СЕ-19/126-25/34-ІТ від 21.01.2025.
В даній дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія мотоцикла Lifan LF 150-2Е (без номерного знаку), ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
Разом з тим у діях водія мотоцикла Lifan LF 150-2Е (без номерного знаку) ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимог пунктів 12.4, 31.4.1 (а) і 31.4.5(г) Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору не перебувають у причинному зв`язку із подією дорожньо-транспортної пригоди.
У відповіді ОКНП «Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за № 05/58 від 14.01.2025 року 97 від 21.01.2025 року вказано, що 19.12.2024 року о 16год. 23хв. було зареєстровано виклик, який поступив з мобільного телефону № НОМЕР_7 , від особи жіночої статі, яка не назвалась та повідомила про ДТП, яка сталась за адресою: Чернівецька обл., с. Лукавці, вул. Головна, біля школи, і одного потерпілого. Крім того надано Картку виїзду швидкої допомоги за № 216 від 19.12.2024 року , в якій вказано характер тілесних ушкоджень отриманих потерпілим під час ДТП , 19.12.2024 року .
Актом обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги Р-62/Р-62/Криворівпя-Усть Путила-Старі Кути-Вижниця -Сторожинець- Чернівці, н.п. с. Лукавці ни 67+900, 19.12.2024 року, о 16 год 15 хвилин. Скоєно ДТП і один чоловік отримав тілесні ушкодження .
Відповіддю Чернівецького обласного центру з гідрометеорології від 26.12.2024 . де вказано, що метеорологічні спостереження в с. Лукавці Вижницького району Чернівецької області не ведуться. Дані надаються по метеостанції Селятин, яка найближче розташована до вказаного населеного пункту. За даними спостережень метеостанції Селятин 19 грудня 2024 року в період з 14год.00хв. до 17год.00хв. відмічалась ясна погода, без опадів. Тихо. Температура повітря становила 8° тепла. Метеорологічна видимість становила більше 10 км. 19 грудня 2024 року сутінки відмічались о 16 год. 28 хв., настання темряви о 17 год.02 хв.
Згідно характеристики за №1-69 від 30.12.2024 старости с. Лукавці ОСОБА_4 проживає без реєстрації ,як внутрішньо-переміщена особа. За час проживання в селі зарекомендував себе з позитивної сторони. 
Згідно характеристики Берегометської селищної ради від 22.09.2025 року ОСОБА_13 характеризується позитивно.
Згідно вимоги ІТ від 28.12.2024 року ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий.
- Згідно довідки КНП « Вижницької міської лікарні » за №01-22/77 від 21 серпня 2025 року відносно ОСОБА_4 встановлено, що він на «Д» обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Суд, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , яка вважав доведеною вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та просила призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавлення права керування транспортним засобом строком 2 роки, потерпілого, законного представника потерпілого та представника потерпілого ОСОБА_6 , який підтримав позицію прокурора , зазначив, що відшкодовано чотири тисячі матеріальної шкоди, моральна шкода залишається не відшкодована, щодо міри покарання покладався на розсуд суду , обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину у вчинені кримінального правопорушення визнав у судових дебатах, просив не позбавляти волі, врахувати , що на його утриманні перебуває троє дітей та те, що є учасником бойових дій , захисника ОСОБА_5 , яка просила призначити покарання у виді штрафу у розмірі 17000 гривень та не позбавляти права керування транспортними засобами, дослідивши та вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши надані сторонами кримінального провадження кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до таких висновків.
Ухвалюючи вирок щодо обвинуваченому ОСОБА_4 суд дійшов висновку, що сукупністю наданих стороною обвинувачення належних та допустимих доказів, з достатньою повнотою встановлено, що своїми необережними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому. 
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», слід звернути увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги КПК України стосовно призначення покарання.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно вимог ст.66 КК України, є визнання вини .
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої особи .
Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.
Щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Питання про доцільність призначення додаткового покарання вирішується за розсудом суду з врахуванням обставин конкретної справи і з обов`язковим мотивуванням прийнятого рішення.
А тому, враховуючи порушення обвинуваченим вимог п.п.2.3«б»;1.5 Правил дорожнього руху, що призвело до тяжких наслідків, суд вважає, що необхідно застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 додаткове порання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Крім того , ОСОБА_7 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 звернулася з цивільним позовом до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди від кримінального правопорушення .
В якому просить стягнути з ОСОБА_4 завдану моральну шкоду в сумі 500000 гривень та 8853,90 грн. відшкодування завданої матеріальної шкоди пов`язаної з здійсненням витрат на лікування та 11200 гривень витрат на проїзд.
Цивільний позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до положень ст.ст. 55, 56, 61 КПК України, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.
За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженню розглядається відповідно до вимог цивільного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Відшкодування шкоди - один з найважливіших інститутів сучасної правової науки. У законодавстві України передбачено два види шкоди, що підлягає відшкодуванню - шкоду матеріальну і шкоду моральну.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Судом встановлено, що законний представник потерпілого просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 відшкодування моральної шкоди - 500000 гривень.
Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до Постанови ПВС України від 02.07.2004 N13 "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів" п.31 При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого суди повинні керуватися відповідними положеннями Цивільного кодексу України (435-15) та роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001р. N5.
Згідно даних висновків СМЕ, потерпілому завдано тяжкі тілесні ушкодження .
Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить з того, що моральна шкода завдана протиправними діями винної особи, що призвело до тривалого розладу здоров`я.
Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 3 жовтня 2019 року у справі № 709/1173/17 (провадження № 51-875км19), згідно з якою, зокрема, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. (п.6 ст.3 ЦК України).
Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. (Постанова ОП КЦС ВС від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20).
Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. (Постанова ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц).
Разом із тим, нормативно не встановлено мінімальний і максимальний розміри відшкодування моральної шкоди та методику його визначення. В той же час, при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу фізичного болю , та моральних страждань потерпілого .
Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, стягненню підлягає сума в розмірі 100 000 ( сто тисяч ) гривень на користь ОСОБА_7 , що на думку суду є належним відшкодуванням у цьому випадку.
Що стосується вимог відшкодування матеріальної шкоди , суд приходить до наступного висновку.
Порядок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, встановлений параграфом 2 Глави 82 ЦК України.
За змістом ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
За змістом наведеної норми матеріального права обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями.
Пунктом 3 постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» від 07 липня 1995 року № 11 роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року (далі Порядок).
Цим Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Як вбачається з п.2 Порядку визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
Згідно з п. 3 Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів про те, скільки було витрачено грошових коштів на лікування , які препарати були використані за призначенням лікарів, яка їх сумарна вартість, що сапме ці лікарські засоби призначались потерпілому та були ним придбані за власний рахунок .
Що стосується витрат на проїзд дана вимога також задоволенню не підлягає , оскільки дані витрати не підтвердженні жодним доказом.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді від 30.12.2024 року арешт на тимчасово вилучене майно 20.12.2024 року після огляду місця події (ДТП): а Мотоцикл марки «Ліфан» д.н.з. НОМЕР_2 , з номером на рамі № НОМЕР_3 .
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі вирішити в порядку ст.124 КПК України. 
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання припинив свою дію 17.11.2025. Клопотань про обранння відносно останнього запобіжного заходу до суду не надходило.
Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, Суд,
УХВАЛИВ: 
Визнати виним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді від 30.12.2024 року арешт на тимчасово вилучене майно 20.12.2024 року після огляду місця події (ДТП): а саме Мотоцикл марки «Ліфан» д.н.з. НОМЕР_2 , з номером на рамі № НОМЕР_3 .
Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_7 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди від кримінального правопорушення, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого, як ВПО в АДРЕСА_2 , фактично проживаючого в АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_8 ), яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання та реєстрації АДРЕСА_2 100 000 ( сто тисяч) гривень моральної шкоди .

Стягнути з ОСОБА_4 , в дохід держави 16697, 95 грн. (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто сім гривень 95 копійок ) витрат на залучення експертів для проведення судових експертиз.
Речовий доказ: Автомобіль марки «Опель Кадет» д.н.з. НОМЕР_4 ,-, який переданий ОСОБА_4 на відповідальне зберігання ,- залишити за ним. 
Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серією та номером НОМЕР_9 , яке знаходиться в камері речових доказів, повернути законному володільцю ОСОБА_4 .
Мотоцикл марки «Ліфан» д.н.з. НОМЕР_2 , з номером на рамі № НОМЕР_3 , повернути законному володільцю ОСОБА_7 .
Накладку із керма автомобіля «Опель Кадет» д.н.з. НОМЕР_4 , який упаковано в паперовий конверт СУ НПУ, - повернути законному володільцю ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим, що перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому , прокурору та іншим учасниками кримінального провадження. 
Суддя       ОСОБА_14