Провадження №2/760/9239/26
Справа №760/22397/24

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

09.06.2026          м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
Головуючого судді   судді Застрожнікової К.С.,
при секретарі судового засідання   Кравченко А.О., 
за участю:
позивачки      ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві, 
про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві, про захист прав споживачів.
Позовна заява мотивована тим, що 26.08.2024 позивачка заповнила форму та замовила 4 павербанки power bank Xiaomi в онлайн магазині за посиланням globus-shop.co.ua, після чого з нею за допомогою мобільного месенджера viber зв`язався менеджер ФО-П ОСОБА_2 , та їй були надані реквізити для оплати товару, після чого нею було сплачено у повному обсязі вартість товару. 28.08.2024 позивачка отримала своє замовлення через Нову пошту, та відразу побачила, що якість товару не відповідає заявленим в описі товару, якість пластика була жахливою, павербанк був з механічними пошкодженнями, тому вказаний товар не підійшов позивачці. Зазначила, що за технічними характеристиками товар не відповідав заявленим в описі вимогам, ємність акумулятора не відповідала заявленим вимогам, якість корпусу та роз`єми - не відповідали заявленим. Після чого, позивачка звернулась до менеджера відповідача з метою повернення останньому товару та отримання сплачених за товар грошових коштів протягом 14 днів з моменту покупки. Однак, після повернення павер-банків представник відповідача на зв`язок перестав виходити, грошові кошти за товар їй не повернуто, у зв`язку із чим вона звертається до суду із вказаним позовом, та просить суд стягнути з відповідача на свою користь у десятикратному розмірі вартості продукції, виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, що складає 31 960 грн., а також моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., яку обґрунтовує тим, що внаслідок неправомірних дій з боку відповідача були порушені нормальні життєві зв`язки, позивачка стала менш привітною, стала приділяти менше часу рідним, позивачці довелось витрачати час на підвищення продуктивності своєї праці, яка знизилась через переживання позивачки внаслідок порушення її прав споживача з боку відповідача по справі. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду та справу передано судді Застрожніковій К.С.
03.01.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження. 
23.05.2025 від позивачки до суду надійшло клопотання про стягнення з відповідача на її користь понесених витрат на правничу допомогу у сумі 10 000 грн., які позивачка понесла у зв`язку із зверненням до суду. 
07.07.2025 від позивачки надійшло клопотання про долучення доказів до справи, в якому вона просила суд долучити до справи довідку Голови ОСББ «040» від 17.06.2025, довідку голови ОСББ «Чорновола 2» стосовно відсутності електропостачання у будинку, інформацію про рух коштів по картці позивачки із відомостями про перерахування 26.08.2024 на користь ОСОБА_2 3198 грн., довідки ТОВ «Нова пошта» від 05.05.2025, згідно із якою 27.08.2024 по експрес-накладній № 20400408753899 здійснено відправлення посилки, опис відправлення «Товари для дому», оголошеною вартістю 3196 грн., одержано 28.08.2024, та 29.08.2024 по експрес-накладній № 59001211177490 здійснено відправлення посилки, опис відправлення «павербанки», оголошена вартість 500 грн., додаткова інформація в експрес-накладній «Повернення 4 павербанки номер телефону НОМЕР_1 », було одержано 31.08.2024. Вказані докази долучені судом до матеріалів провадження та досліджені в судовому засіданні. 
08.09.2025 суд закрив підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 
08.01.2026 через систему Електронний суд на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ФОП ОСОБА_2 адвоката Бізденежного С.Р. про долучення до матеріалів справи Акту про повернення покупцем пошкодженого товару від 29.08.2024 року, який судом було долучено до матеріалів справи та досліджено під час судового розгляду. Відповідно до Акту про повернення покупцем пошкодженого товару від 31 серпня 2024 року слідує, що представники ФОП ОСОБА_2 , отримавши повернення товару від покупця ОСОБА_1 встановили пошкодження корпусу товару, портів, сліди механічного впливу, сліди потрапляння рідини, відсутність супровідних документів, стан упаковки - не відповідає первісному стану, підтвердженням пошкодження товару є текстова відмітка в експрес-накладній Нової пошти. Враховуючи наведене, Комісія дійшла до висновку, що слід відмовити у поверненні коштів, оскільки товар повернуто у пошкодженому стані, що суперечить вимогам ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», характер пошкоджень свідчить про порушення правил експлуатації та/або пошкодження товару з вини покупця. 
09.01.2026 від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про визнання поданих відповідачем актів неналежними та недопустимими доказами, яке долучено до матеріалів справи та досліджено під час судового розгляду. 
12.01.2026 через канцелярію суду від позивачки ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення виписок з особистого акаунту користувача ТОВ «Нова пошта», які долучені до матеріалів справи та досліджені судом під час судового розгляду. 
12.01.2026 від до суду надійшли заперечення від позивачки ОСОБА_1 на клопотання відповідача про стягнення судових витрат, в якому позивачка просила суд відмовити у задоволенні клопотання представника про стягнення з позивачки на користь відповідача 5 800 грн. витрат на правничу допомогу.
14.01.2026 від представника відповідача ФОП ОСОБА_2 адвоката Бізденежного С.Р. до суду надійшли письмові пояснення по суті предмету спору, в якому представник відповідача зазначив, що позивачка дійсно здійснила замовлення товару - павербанків Xiaomi, які були доставлені їй через службу доставки 28.08.2024, проте товар було повернуто відповідачу з механічними пошкодженнями та без повного комплекту супровідних документів (відсутні інструкція, гарантійний талон, упаковка була пошкоджена), що підтверджується відповідними актами. Зазначає, що повернення товару із дефектами, що не були заявлені на момент приймання, а також без супровідних документів, порушує вимоги законодавства та умови повернення товару. Про пошкодження товару було повідомлено позивачу, але вона не змогла обґрунтувати та доказово довести факт пошкодження оператором поштового звязку дефектів товару, оскільки вона забрала товар додому до себе й невідомо, як експлуатувала товар. Таким чином, товар є вживаним та використовувався позивачем. Зазначає про відсутність підстав для повернення коштів позивачці, оскільки в даному випадку повернений товар був використаний, мав зовнішні пошкодження, відсутній розрахунковий документ у комплекті повернення, позивачка ігнорує вимоги про отримання товару назад. Зважаючи на те, що товар було використано, пошкоджено та повернуто без документів, позивач не має правових підстав вимагати повернення коштів, тому просив відмовити у задоволенні позову. 
15.01.2026 від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла письмова позиція позивача, в якій остання наполягала на задоволення позовних вимог. 
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги з підстав та за обставин, викладених у позовній заяві, наполягала на її задоволенні. Зазначила, що 28.08.2024, отримавши на Новій пошті замовлення, розгорнувши коробку вже по приходу на роботу, вона помітила, що доставлені їй павербанки різного кольору, хоча вона замовляла білого кольору, оглянувши їх, вона побачила, що це підробка, павербанки були занадто легкими, два роз`єми були тільки під USB, та були хиткими, що, на переконання позивачки, робило дані павербанки непридатними для тривалої експлуатації, та самі павербанки виглядали так, ніби вже бували у вжитку. Були відсутні товаро-супровідні документи, коробка та інструкція до павербанків, у зв`язку із чим вона наступного дня повернула павербанки продавцеві. Зазначила, що павербанки були повернуті у тому самому стані, в якому вона їх отримала від продавця. Водночас, отримавши повернений товар назад, продавець відмовився відшкодувати на її користь сплачені за товар кошти, через що вона вимушена була звернутись до суду, нести додаткові витрати, пов`язані із цим, а також внаслідок порушення з боку відповідача вимог Закону України «Про захист прав споживачів» їй були заподіяні моральні страждання, які вона оцінює в 20 000 грн. 
Відповідач ФОП ОСОБА_2 , будучи повідомленим належним чином про місце, день та час розгляду справи, до суду не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив. 
Третя особа ГУ Держпродспоживслужба в м. Києві до суду не прибула, про причини неявки суд також не повідомила. 
Із врахуванням позиції позивачки ОСОБА_1 , яка не заперечувала проти судового розгляду у відсутність відповідача та третьої особи, суд на місці ухвалив, проводити судовий розгляд без відповідача та третьої особи. 
29.05.2026 суд перейшов до стадії постановлення судового рішення. 

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 , повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

26.08.2024 позивачка ОСОБА_1 , оформивши через інтернет, замовлення на 4-ри павербанки марки Xiaomi 18000 mAh White вартістю 799 грн. за 1 шт., сплатила на користь ФО-П ОСОБА_2 3 196 грн. за направленими їй у месенджері Viber реквізитами, зазначивши у призначенні платежу - «Павербанки», про що до суду подано копію Квитанції № 12Р6-074А-Х1ВТ-0СМА від 26.08.2024.
28.08.2024 позивачка у відділенні Нової пошти отримала своє замовлення від ФО-П ОСОБА_2 по накладній 20 40040875 3899, сплативши за послуги з доставки 76, 88 грн., номер інтернет замовлення 230097С, що підтверджується копією накладної.
Після отримання товару, 29.08.2024 позивачка ОСОБА_1 через месенджер Viber звернулась до продавця із проханням провести повернення товару, повідомивши продавця про те, що павербанки не підійшли їй по якості, зазначивши про наявність на них подряпин, різниці у якості корпусу та роз`ємів у порівнянні із аналогічними павербанками цього ж бренду, які вже були у позивачки, що підтверджується поданими до суду скрін-шотами переписки із продавцем.
29.08.2024 позивачка ОСОБА_1 через відділення Нової пошти направила на адресу ФО-П ОСОБА_2 відправлення «павербанк» по накладній 59 0012 1117 7490, сплативши за послуги доставки 70 грн., підтверджується поданою до суду копією накладної. 
Вага відправлення, заявлена у накладеній 20 40040875 3899 відповідає тій, яка заявлена у накладній 59 0012 1117 7490, та становить «1 кг».
31.08.2024 вказане відправлення/повернення було отримано відповідачем, про що маються відповідні відомості у копії накладної 59 0012 1117 7490.
Зазначені вище обставини також підтверджуються інформацією Начальника управління компенсацій ТОВ «Нова пошта» № 02870 від 05 травня 2025 року, копія якої подана позивачкою до справи. 
02.09.2024 через месенджер Viber позивачка надала відомості про номер своєї банківської картки, на яку слід перерахувати сплачені нею кошти за товар, який вона повернула продавцеві, однак кошти на рахунок позивачки відповідачем сплачені не були, тобто на час судового розгляду цивільної справи сплачені позивачкою за товар кошти їй відповідачем не повернуті.
Як слідує зі змісту відповіді за підписом Начальника відділу розгляду компенсацій ТОВ «Нова пошта» за № 00591 від 28.01.2026р., наданою на заяву позивачки ОСОБА_1 , 27 серпня 2024 року по експрес накладній № 20 40040875 3899 здійснено відправлення посилки, фактичною вагою - 1 кг., та об`ємною вагою - 1 кг., 28 серпня 2024 року о 19:32 відправлення по експрес-накладній № 20 40040875 3899 було одержано, експрес-накладна закрита. 29 серпня 2024 року по експрес-накладній № 59 0012 1117 7490 здійснено відправлення посилки, фактичною вагою - 1 кг., та об`ємною вагою - 1 кг., 31 серпня 2024 року о 15:25 год. відправлення по експрес-накладній № 59 0012 1117 7490 було одержано, експрес-накладна закрита. 
Відповідно до відповіді Начальника відділу розгляду компенсацій ТОВ «Нова пошта» за № 00593 від 28.01.2026 р., наданою на запит позивачки ОСОБА_1 , зазначається, що 29 серпня 2024 року по експрес-накладній № 59 0012 1117 7490 здійснено відправлення посилки, фактичною вагою - 1 кг., та об`ємною вагою - 1 кг. 31 серпня 2024 року о 15:25 год. відправлення по експрес-накладній № 59 0012 1117 7490 було одержано, експрес-накладна закрита. Повідомляється, що в інформаційній системі Компанії, по експрес-накладній № 59 0012 1117 7490 відсутній Акт приймання-передачі щодо фіксації пошкодження/комплектації/невідповідностей товару тощо. 

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на:
1) захист своїх прав державою;
2) належну якість продукції та обслуговування;
3) безпеку продукції;
4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної";
4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної";
5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;
6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав;
7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).
Держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності (ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про захист прав споживачів»).
Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.
Статтею 9 Закон України «Про захист прав споживачів» захищені права споживача при придбанні ним товару належної якості. Споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом 14 днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. 14-денний строк для обміну може бути продавцем подовжений, але не скорочений.
Будь які скорочення продавцем 14-денного строку для обміну товару належної якості є порушенням прав споживача.
Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром, або відтворений на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надісланий електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти.
Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов`язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару.
При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 у відповідності до приписів ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» протягом 14-ти днів після дати покупки товару, повернула придбаний товар - 4-ри павербанки, відправивши його на адресу відповідача через Відділення Нової пошти. 
При цьому, як з боку позивачки, так і з боку відповідача до суду не було подано достовірних доказів, які б вказували на те, що придбаний товар був неналежної якості чи мав якісь дефекти, в тому числі виробничого характеру. 
Натомість - згідно із відповіддю Начальника відділу розгляду компенсацій ТОВ «Нова пошта» за № 00593 від 28.01.2026 р., наданою на запит позивачки ОСОБА_1 , зазначається, що в інформаційній системі Компанії, по експрес-накладній № 59 0012 1117 7490 відсутній Акт приймання-передачі щодо фіксації пошкодження/комплектації/невідповідностей товару тощо. 
Тому, суд критично оцінює поданий представником відповідача до суду Акт про повернення покупцем пошкодженого товару від 31 серпня 2024 року, оскільки відповідачем до суду не було подано доказів, на підтвердження відповідності змісту Акту фактичним обставинам. Крім того, вказаний Акт було складено без участі представника відділення пересилання товару, та без участі позивачки ОСОБА_1 . 
Таким чином, судом встановлено, що відповідач повинен був повернути позивачці сплачені нею за товар кошти у сумі 3 196 грн., отримавши повернення товару від позивачки, що свідчить про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки 3 196 грн.

Стосовно вимог позивачки про стягнення на її користь десятикратний розмір вартості продукції, виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, що складає 31 960 грн., то суд зазначає наступне. 
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суми штрафів зараховуються до державного бюджету.
Тобто, приписами ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що вказана відповідальність у виді штрафу покладається на суб`єкта господарювання на підставі відповідного рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та його посадових осіб про накладення стягнення, та не може бути сумою стягнення на користь позивачки у межах цивільного позову про захист прав споживачів. 
Тому, в цій частині позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 задоволенню не підлягають. 

Стосовно вимог позивачки про стягнення на її користь моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., то суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.
Та статті 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
Так, за наслідками судового розгляду судом було встановлено, що відповідачем було порушено право позивачки ОСОБА_1 на повернення товару належної якості, гарантоване їй на підставі ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», внаслідок чого позивачка зазнала моральних страждань, оскільки отриманий нею товар - павербанки не відповідали її очікуванням, повернувши товар, та не отримавши повернення коштів, позивачка була позбавлена можливості скористатись своїми грошовими коштами для власних потреб, в тому числі, придбати собі нові павербанки, в умовах блекаутів у м. Києві, спричинених внаслідок ракетних обстрілів України з боку держави агресора - рф (копії довідок за підписом голови ОСББ «040» від 17.06.2025 р., за підписом голови ОСББ «Чорновола 2» від 18.06.2025, відповідно до змісту яких слідує, що внаслідок масованого ракетного обстрілу м. Києва відбувалися перебої в роботі об`єктів критичної інфраструктури, зокрема за адресами перебування позивачки було відсутнє електропостачання). 
Водночас, - суду не було подано доказів, які б підтверджували обставини, викладені позивачкою у позові, зокрема стосовно того, що внаслідок протиправних дій відповідача було порушено стан її душевної рівноваги, у зв`язку із чим позивачка була позбавлена можливості повноцінно насолоджуватись життям, працювати, довелось витрачати багато часу для підтримки необхідної продуктивності праці, що позначилось на щоденно фізичному та моральному стані, через що позивач не встигла закінчити повсякденну роботу, зокрема побутову, що позивачка стала менш привітною, приділяти менше часу друзям, сім`ї та родичам. 
Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 264 ЦПК України під час прийняття рішення суд, зокрема, вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Тому, із врахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки спричинену їй моральну шкоду, яку суд оцінює в 2 000 грн.
Таким чином, позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. 

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні позову, з відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 211, 20 грн. 

Стосовно вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь понесені нею витрати на правничу допомогу у сумі 10 000 грн., то суд зазначає наступне. 
На підтвердження обставин понесення витрат на правничу допомогу, позивачкою ОСОБА_1 до суду подані копії договору № 04092403 про надання правової допомоги від 04.09.2024 р., укладеного із ТОВ «Правова допомога» (КВЕД 69.10 «Діяльність у сфері права»), відповідно до якого розмір оплати за виконання правової допомоги становить 10 000 грн. Згідно з п. 1.2 Перелік юридичних послуг: позов про повернення коштів, комунікація адвоката; Акт № 04092403 приймання-передачі наданих послуг за договором від 09.09.2024, відповідно до якого Виконавцем були надані наступні послуги: позов про повернення коштів, комунікація адвоката, вартість послуг становить 10 000 грн. 
Таким чином, судом встановлено, що позивачці були надані юридичні послуги іншою особою, аніж адвокат, а саме : ТОВ «Правова допомога», відомості про наявність у директора Товариства свідоцтва про право на здійснення адвокатської діяльності суду не подано. 
Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із чим суд відмовляє у стягненні заявлених позивачкою витрат на правничу допомогу у сумі 10 000 грн. з відповідача на користь позивачки (Постанова КЦС ВС від 21.03.2024 № 604/423/23 (61-18123св23). 

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 137, 139, 141, 223, 259, 263-265,268 ЦПК України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву  ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві, про захист прав споживачів, - задовольнити частково. 

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) повернення вартості придбаного товару у сумі 3 196 грн. 

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) завдану моральну шкоду у сумі 2 000 грн. 

У задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити. 

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Держави судовий збір у сумі 1 211, 20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суд .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 09.06.2026 р. 

Суддя         К.С. Застрожнікова