П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/14279/24	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
суддів – Джабурія О.В,
– Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Дзісь А.Р. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року, прийняте у складі суду судді Дубровної В.А. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу), визначеної (визначеного) частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV, для призначення пенсії за 2020, 2021 та 2022 роки при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 05.05.2023 перерахунок та виплату пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу), для призначення пенсії за 2020, 2021 та 2022 роки при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.
В обґрунтування вказаних вимог представник позивача зазначав, що позивачу первісно у 2010 році було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV, а у подальшому з 05 травня 2023 року вперше за її заявою переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, яку отримує по цей час. Відповідно до частини другою статті 40 Закону № 1058-IV, для призначення пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, якщо мало місце переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та щоб особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення незалежно від перерв в роботі. Оскільки згідно інформації трудової книжки та розрахунку страхового стажу позивачка після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати понад 24 місяці і переведення позивача на пенсію за віком з 05 травня 2023 року здійснено вперше, то на думку позивачки, у неї наявні підстави для застосування середньої заробітної плати (доходу), визначеної (визначеного) частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV, для призначення пенсії за 2020-2022 роки, при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Однак, ГУ ПФУ листом від 04.04.2024 відмовив у вищезазначеному перерахунку пенсії позивача. Вважаючи протиправними дії Відповідача щодо обчислення їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-IV, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області було відмовлено у повному обсязі.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Дзісь А.Р. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що оскаржуване рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та винести нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при переведенні позивачки з пенсії по інвалідності на пенсію за віком вперше, відповідачем було протиправно застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки замість показника за 2020-2022 роки, що передбачено частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV. Позиція апелянта ґрунтується на тому, що після призначення пенсії по інвалідності у 2010 році вона продовжувала працювати та набула понад 24 місяці страхового стажу, що є достатньою підставою для застосування оновленого показника середньої заробітної плати згідно з абзацом третім частини третьої статті 45 вказаного Закону. Апелянт також наголошує, що висновок суду першої інстанції про відсутність необхідного стажу після перерахунку пенсії у 2017 році є помилковим, оскільки такий перерахунок мав характер автоматичного збільшення стажу, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV. Відповідно до приписів законодавства, такі автоматичні перерахунки не повинні враховуватися як точка відліку для визначення права особи на застосування середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за новою пенсією. 
Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонеркою, якій первинно з 01.11.2010 року була призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).
Досягнувши 60-річного віку, позивачка 05.05.2023 року звернулась до ГУ ПФУ з заявою про переведення її з пенсії по інвалідності - на пенсію за віком згідно до Закону № 1058-IV.
10.05.2023 рішенням Подільського ОУ ПФУ № 951090126037 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснено з 05.05.2023 року переведення з пенсії по інвалідності - на пенсію за віком згідно до Закону № 1058-IV.
04.04.2024 року ГУ ПФУ у Одеській області листом № 1500-0305-8/51155 на адвокатський запит від 28.03.2024 р. повідомило адвоката позивача, що 05.05.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та застосовано показник середньої заробітної плати у розмірі 7405,03 грн. (3764,40 грн. - за 2014, 2015, 2016 роки х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14х1,197). Відповідно до абзацу третього частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії. Оскільки після попереднього перерахунку пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 за заявою від 17.01.2017 року № 99 ОСОБА_1 не набула 24 місяців страхового стажу, здійснити перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передували року звернення за перерахунком пенсії ( 2020,2021,2022) підстав не має.
Вважаючи відмову відповідача у перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії за віком протиправними діями, а свої права порушеними, позивачка звернулася до суду з даним позовом. 
Відмовляючи у задоволені позовних вимог у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що після призначення позивачці пенсії по інвалідності у 2010 році, нею на підставі особистої заяви від 17.01.2017 року № 99 було проведено перерахунок пенсії, у зв`язку з чим перебіг строку для обчислення страхового стажу перервався. Оскільки після вказаного перерахунку позивачка не набула передбачених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV необхідних 24 місяців страхового стажу після попереднього перерахунку, це виключає право на застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2020– 2022 роки при переведенні на пенсію за віком.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, який згідно з абзацом першим пункту 1 розділу ХV «Прикінцеві положення» даного Закону набирав чинності з 01.01.2004 р.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
1) пенсія за віком;
2) пенсія по інвалідності;
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно із ст. 10 Закону № 1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види, призначається один з цих видів пенсії за її вибором. 
Згідно з частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У випадку призначення пенсії на підставі Закону № 1058-IV при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

За змістом частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV, при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії. 
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
При цьому, за загальним правилом, визначеним частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV, показник середньої заробітної плати при переведенні з одного виду пенсії, призначеної саме за Законом №1058-ІV, на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої зазначеним нормативно-правовим актом.
Колегія суддів зазначає, що предметом спору у цій справі є правомірність дій ГУ ПФУ під час переведення особи з пенсії по інвалідності на пенсію за віком в межах одного Закону № 1058-IV, а саме - правильність визначення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком вперше.
Судом першої інстанції було встановлено, що позивачці первинно з 01.11.2010 р. було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV. 
В подальшому, після досягнення позивачкою 60-річного віку за її заявою від 05.05.2023 року, рішенням ГУ ПФУ від 10.10.2023 року здійснено перерахунок пенсії у зв`язку з переведенням пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, при цьому, для обчислення основного розміру пенсії за віком був застосований показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки. 
Водночас, у листі ГУ ПФУ в Одеській області від 04.04.2024 року № 1500-0305-8/51155, відповідач, посилаючись на абз. 3 частини 3 ст. 45 Закону №1058-IV та заяву ОСОБА_1 від 17.01.2017 р. № 99 щодо перерахунку її пенсії, вказує на відсутність 24 місяців страхового стажу після попереднього перерахунку її пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 цього Закону.
Колегія суддів зазначає, що аналіз положень абзацу третього частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV свідчить, що застосування нового показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за переведенням на пенсію за віком, законодавець чітко пов`язав із тим, що особа після призначення пенсії по інвалідності повинна продовжувати працювати та набути не менш як 24 місяці страхового стажу саме після призначення або після попереднього перерахунку пенсії. 
Водночас, під час дослідження наявних матеріалів справи, колегією суддів було встановлено, що заява ОСОБА_1 від 17.01.2017 р. № 99 щодо перерахунку її пенсії, на яку суд першої інстанції посилався під час ухвалення даного рішення, про яку, як на підставу своїх заперечень, зазначав відповідач у листі від 04.04.2024 року та про яку згадує сам апелянт у своїй апеляційній скарзі, матеріали справи не містять.
Для повного та всебічного розгляду справи, з метою вжиття заходів щодо з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2026 року було витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області копію заяви від 17.01.2017 р. № 99 щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 разом із додатками, а також протокол перерахунку пенсії згідно вказаної заяви.
На виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2026 року відповідачем було надано копію заяви від 17.01.2017 р. № 99 щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 разом із додатками, а також протокол перерахунку пенсії згідно вказаної заяви, які безпосередньо стосуються попередніх перерахунків пенсійного забезпечення позивачки.
Зокрема, вказаною заявою було підтверджено, що ОСОБА_1 звернулася до Головного управління 17.01.2017 із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням (ч. 4 ст. 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058). На підставі зазначеної заяви розпорядженням територіального органу ПФУ № 126037 від 25.01.2017 ОСОБА_1 було проведено з 01.02.2017 перерахунок пенсію по інвалідності, а тому факт проведення відповідного перерахунку за цією заявою є доведеним, а перебіг строку для цілей застосування абзацу третього частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV був перерваний. 
До того ж, як вбачається з розрахунку стажу та записів у трудовій книжці позивачки, після зазначеного перерахунку 2017 року позивачка продовжувала свою трудову діяльність лише у період з 12.06.2017 року по 18.09.2018 року, що в підсумку становить 15 місяців та 6 днів страхового стажу, після чого її трудову діяльність було припинено. 
Колегія суддів зазначає, що будь-якого іншого страхового стажу після 18.09.2018 року позивачка не набула, про що свідчать наявні матеріали справи. 
Таким чином, оскільки після попереднього перерахунку пенсії за заявою від 17.01.2017 року позивачка до моменту призначення пенсії за віком не набула законодавчо визначених 24 місяців нового страхового стажу, вона не виконала обов`язкових умов, передбачених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV. 
За таких обставин, під час переведення позивачки з пенсії по інвалідності на пенсію за віком в межах одного Закону № 1058-IV, пенсійний орган діяв у відповідності до вимог Закону, обґрунтовано застосувавши показник середньої заробітної плати, який враховувався під час попереднього призначення (перерахунку) пенсії, а саме за 2014 - 2016 роки з урахуванням подальших коефіцієнтів індексації згідно з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV. 
За таких обставин, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанції було порушено норми матеріального права. Суд правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку, відповідно до норм матеріального та процесуального права.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Дзісь А.Р. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року – залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька