П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/10651/24	

 	Головуючий в 1 інстанції: Мороз А.О. Дата і місце ухвалення: 12.03.2026р., м. Миколаїв 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого – Ступакової І.Г.
суддів – Бітова А.І.
– Лук`янчук О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 березня 2026 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И Л А :
В листопаді 2024 року Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 8 325 грн. на користь місцевого бюджету Миколаївської територіальної громади. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/ фоп від 13.12.2019р., відповідно до ст. 298 ПК України, ОСОБА_1 обрала спрощену систему оподаткування, обліку та звітності. У зв`язку з неналежним виконанням покладених законом на платника податків обов`язків, у ФОП ОСОБА_1 наявна непогашена податкова заборгованість/ недоїмка з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 8 325 грн. На виконання вимог ст.59 ПК України виставлено податкову вимогу від 01.04.2024р. №0007741-1302-1429, яка була направлена відповідачу та повернута 23.04.2024р. без вручення її адресату за закінченням терміну зберігання. Заборгованість ФОП ОСОБА_1 в добровільному порядку сплачена не була, у зв`язку з чим у податкового органу виникли підстави для стягнення суми боргу в судовому порядку. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 березня 2026 року позов задоволено. 
Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1  податковий борг у сумі 8 325 грн. на користь місцевого бюджету Миколаївської територіальної громади.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи та не правильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення від 12.03.2026р. з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову Головного управління ДПС у Миколаївській області. 
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано фактичної неможливості виконання відповідачем податкових обов`язків, оскільки з 2022 року вона перебуває за межами України, у зв`язку з воєнними діями не здійснювала підприємницької діяльності, не отримувала доходу, не мала реальної можливості виконувати податкові обов`язки, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей та чоловіка, який є особою з інвалідністю ІІІ групи. Зазначені обставини відповідають положенням п.69.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що у лютому 2025 року нею через представника було подано до ГУ ДПС в Миколаївській області заяву про неможливість виконання податкових обов`язків із відповідними підтверджуючими документами. Однак, податковим органом не надано відповіді на заяву, не прийнято за результатами її розгляду жодного рішення.
Головне управління ДПС у Миколаївській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Позивач зазначає, що станом на дату подання відзиву на апеляційну скаргу, залишок податкового боргу у рамках даної справи становить 397,50 грн. за період жовтень 2024 року.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до відомостей з ІКС «Податковий блок» ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець 08.04.2019р. та перебувала на обліку в ГУ ДПС у Миколаївській області, ДПІ у м. Миколаєві (Заводський район). 
13.12.2019р. ОСОБА_1 до податкового органу подала заяву про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/фоп.
Згідно наданого Головним управлінням ДПС у Миколаївській області розрахунку податкової заборгованості за ФОП ОСОБА_1 рахувалася заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 8 325 грн., а саме:
нараховано відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/фоп від 13.12.2019р. у сумі 487,50 грн., строк сплати – 20.03.2022р., за період березень 2022р.;
нараховано відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/фоп від 13.12.2019 у сумі 502,50 грн., строк сплати – 20.08.2023, за період серпень 2023р.;
нараховано відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/фоп від 13.12.2019 у сумі 502,50 грн., строк сплати – 20.09.2023, за період вересень 2023р.;
нараховано відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/фоп від 13.12.2019 у сумі 502,50 грн., строк сплати – 20.10.2023, за період жовтень 2023р.;
нараховано відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/фоп від 13.12.2019 у сумі 502,50 грн., строк сплати – 20.11.2023, за період листопад 2023р.;
нараховано відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/фоп від 13.12.2019 у сумі 502,50 грн., строк сплати – 20.12.2023, за період грудень 2023р.; 
нараховано відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/фоп від 13.12.2019 у сумі 532,50 грн., строк сплати – 20.01.2024, за період січень 2024р.; 
нараховано відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/фоп від 13.12.2019 у сумі 532,50 грн., строк сплати – 20.02.2024, за період лютий 2024р.; 
нараховано відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/фоп від 13.12.2019 у сумі 532,50 грн., строк сплати – 20.03.2024, за період березень 2024р.; 
нараховано відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/фоп від 13.12.2019 у сумі 532,50 грн., строк сплати – 20.04.2024, за період квітень 2024р.; 
нараховано відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/фоп від 13.12.2019 у сумі 532,50 грн., строк сплати – 20.05.2024, за період травень 2024р.; 
нараховано відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/фоп від 13.12.2019 у сумі 532,50 грн., строк сплати – 20.06.2024, за період червень 2024р.;
нараховано відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/фоп від 13.12.2019 у сумі 532,50 грн., строк сплати – 20.07.2024, за період липень 2024р.;
нараховано відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/фоп від 13.12.2019 у сумі 532,50 грн., строк сплати – 20.08.2024, за період серпень 2024р.; 
нараховано відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/фоп від 13.12.2019 у сумі 532,50 грн., строк сплати – 20.09.2024, за період вересень 2024р.; 
нараховано відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №1316/фоп від 13.12.2019 у сумі 532,50 грн., строк сплати – 20.10.2024, за період жовтень 2024р.
Відповідно до ст. 59 ПК України ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом виставлено податкову вимогу від 01.04.2024р. №0007741-1302-1429, яка була направлена відповідачу та повернена за закінченням терміну зберігання 23.04.2024р.
У зв`язку з несплатою ФОП ОСОБА_1 заборгованості з єдиного податку ГУ ДПС в Миколаївській області звернулося з даним позовом до суду про стягнення боргу в судовому порядку.
11.01.2025р. відповідачем припинено підприємницьку діяльність.
Суд першої інстанції визнав обґрунтованими позовні вимоги Головного управління ДПС в Миколаївській області та задовольнив їх у повному обсязі.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову Головного управління ДПС в Миколаївській області у повному обсязі виходячи з наступного.
Згідно п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом. 
Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України. 
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (п.57.1 ст.57 ПК України). 
Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, з вказаних норм слідує, що у платника податків наявний обов`язок щодо сплати узгодженої суми податкових зобов`язань.
ПК України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника. Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку.
Таким чином, у справах про стягнення боргу предметом доказування підлягають обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення боргу у судовому порядку, зокрема, встановлення факт узгодженості грошового зобов`язання, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання в добровільному порядку, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.
Як вже зазначалося колегією суддів, станом на дату звернення Головним управлінням ДПС в Миколаївській області з даним позовом до суду (листопад 2024 року) за ФОП ОСОБА_1 рахувалася непогашена податкова заборгованість/ недоїмка з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 8 325 грн.
Контролюючим органом доведено у встановленому порядку факт надіслання відповідачу податкової вимоги, набуття заборгованості статусу узгодженої та, відповідно, наявність підстав для звернення з позовом до суду про стягнення податкового боргу.
Однак, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції, постановляючи судове рішення про стягнення податкового боргу в березні 2026 року, тобто через 1 рік 4 місяці після подання позову, зобов`язаний був перевірити, чи рахується за ФОП ОСОБА_1 заявлена до стягнення заборгованість, чи мала місце сплата боргу / його частини або списання (скасування) боргу контролюючим органом за визначених законодавством підстав. 
Відповідних дій судом першої інстанції вчинено не було, чим допущено не повне з`ясування обставин справи. 
Натомість, колегія суддів враховує, що у відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Миколаївській області зазначило, що відповідно до інтегрованої картки платника 28.02.2025р. відповідачу було зменшено нарахування з єдиного податку, внаслідок чого зменшено суму податкового боргу. Залишок податкового боргу у рамках даної справи становить 397,50 грн. за період жовтень 2024 року.
Зазначене підтверджується відомостями інтегрованої картки платника ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову Головного управління ДПС в Миколаївській області та стягнення ОСОБА_1 397,50 грн. податкового боргу з єдиного податку.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на подання нею у лютому 2025 року через представника до ГУ ДПС в Миколаївській області заяви про неможливість виконання податкових обов`язків із відповідними підтверджуючими документами, яку позивачем не розглянуто. 
У листі від 29.04.2026р. Головне управління ДПС в Миколаївській області повідомило ОСОБА_1 про те, що за 2023-2024 роки нарахування по єдиному податку з фізичних осіб були скасовані контролюючим органом згідно пункту 11 підрозділу 8 розділу ХХ Податкового кодексу України.
Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що постановлене Миколаївським окружним адміністративним судом рішення від 12.03.2026р. підлягає скасуванню як таке, що прийняте з не повним з`ясуванням обставин справи, з ухваленням по справі нового судового рішення – про часткове задоволення позову Головного управління ДПС у Миколаївській області. 
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії справ незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 березня 2026 року скасувати.
Ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов Головного управління ДПС у Миколаївській області задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у сумі 397,50 грн. (триста дев`яносто сім гривень 50 копійок) на користь місцевого бюджету Миколаївської територіальної громади.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлений 02 червня 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова
Судді: А.І. Бітов
О.В. Лук`янчук