ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026 м.Дніпро Справа №904/6945/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого судді Левшиної Г.В. (доповідач)
суддів: Андрейчука Л.В., Віннікова С.В.
секретар судового засідання: Гетьманенко С.М.
за участю представників сторін:
від позивача: Вдовенко М.В.
від відповідача (скаржника): Іскрук О.В.
розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття»
на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 (суддя Ліпинський О.В., повну ухвалу складено 03.04.2026) у справі №904/6945/25
за позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал» 
до Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» 
про стягнення заборгованості у розмірі 9190425,21 грн
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи та оскаржуваного судового рішення.
В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебувають матеріали справи за позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» про стягнення заборгованості у розмірі 9190425,21 грн, з яких 8891968,80 грн - основна заборгованість за березень-грудень 2025 року, 195471,87 грн - пеня, 41122,06 грн - 3% річних, 61862,48 грн - інфляційні втрати (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог).
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 у справі №904/6945/25 постановлено:
1. Призначити у справі судову експертизу, проведення якої доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України.
2. На вирішення експертизи поставити наступні питання:
Чи відповідають данні, наведені у звітах, сформованих на сервері zoning.kp-kvk.dp.ua (а.с. 32-35, т. 1, а.с. 34, т. 2), первинним даним ультразвукових приладів обліку води, встановлених на насосних станціях Руднична, Шахтарська, № 8, а також приладу обліку розташованого на трубопроводі шахтних вод шахтоуправління ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за період з 01.03.2025 по 31.12.2025?
Чи мало місце втручання в роботу перелічених приладів обліку з метою спотворення їх даних щодо обсягів споживання? 
Чи враховують наведені данні обсяги послуг, спожитих у період виходу з ладу або втрати приладів обліку?
Якщо такі обсяги не враховано, який обсяг становлять послуги з перекачування поверхневих стічних вод за відповідний період виходу з ладу або втрати приладів обліку протягом періоду з 01.03.2025 по 31.12.2025, відповідно до п. 3.2 Договору №1603 від 25.04.2025),
Яку різницю становить обсяг перекачаних вод насосною станцією Руднична та сумою обсягів прийнятих Відповідачем у хвостосховище шахтних вод від шахт ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та ПрАТ «ЦГЗК», за період з 01.03.2025 по 31.12.2025 з урахуванням: 
- первинних даних ультразвукових приладів обліку води на насосних станціях Руднична, Шахтарська, № 8, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (п. 3.1 Договору № 1603 від 25.04.2025); 
- обсягів спожитих послуг за період виходу з ладу або втрати приладів обліку (п. 3.2 Договору № 1603 від 25.04.2025)? 
3. Зобов`язати Позивача забезпечити експерту доступ до зчитування первинних даних ультразвукових приладів обліку води на насосних станціях Руднична, Шахтарська та №8, приладу обліку розташованого на трубопроводі шахтних вод шахтоуправління ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
4. Зобов`язати сторони в рівних частках здійснити попередню оплату вартості експертного дослідження на підставі відповідної вимоги Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. Питання про розподіл витрат на проведення судової експертизи буде вирішено за результатами вирішення спору по суті.
5. Попередити особу (чи осіб), які безпосередньо проводитимуть судову експертизу про відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправильного висновку або відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.
6. Провадження у справі - зупинити.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із зазначеною ухвалою до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Державне підприємство «Кривбасшахтозакриття», в якій просить скасувати частково ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 у справі №904/6945/25 та ухвалити нове судове рішення, виклавши резолютивну частину щодо питань, поставлених на вирішення експертизи, в наступній редакції (з урахуванням заяви про виправлення технічної описки): Чи відповідають данні, наведені у звітах, сформованих на сервері zoning.kp kvk.dp.ua (а.с. 32-35, т. 1, а.с. 34, т. 2), первинним даним ультразвукових приладів обліку води, встановлених на насосних станціях Руднична, Шахтарська, № 8, а також приладу обліку розташованого на трубопроводі шахтних вод шахтоуправління ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та приладу обліку ПРАТ «Центральний гірничозбагачувальний комбінат» за період з 01.03.2025 по 31.12.2025? Доповнити новим питанням: Чи відповідає сума обсягів за первинними даними ультразвукових приладів обліку води, встановлених на насосних станціях Руднична, Шахтарська та № 8 обсягам які реально надійшли у ставок-накопичувач у б. Свистунова за період з 01.03.2025 по 31.12.2025, наведених у доказах відповідача. 
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було не повністю враховані обставини щодо питань, які поставлені експерту. 

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.
У межах встановлених судом процесуальних строків позивачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Левшиної Г.В. (доповідач), суддів: Андрейчука Л.В., Віннікова С.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.04.2026 апеляційну скаргу Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» залишено без руху; встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення її недоліків шляхом надання суду доказів сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн.
28.04.2026 через підсистему «Електронний суд» від апелянта заява про усунення недоліків апеляційної скарги разом із платіжною інструкцією №4951-8А1В-745С-ВММЕ від 28.04.2026 про сплату судового збору в сумі 2662,40 грн.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 у справі №904/6945/25; розгляд апеляційної скарги призначено на 14.05.2026 об 11:00 год.
11.05.2026 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшли пояснення, за змістом яких останній усунув технічну описку в прохальній частині апеляційної скарги.
В судове засідання 14.05.2026 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2026 відкладено розгляд апеляційної скарги на 26.05.2026 о 14:15 год.
В судове засідання 26.05.2026 в режимі відеоконференції з`явились представники сторін.
Скаржник підтримав доводи апеляційної скарги наполягав на її задоволенні. В свою чергу, позивач повідомив апеляційний суд про те, що наразі місцевим господарським судом було отримано лист, в якому експертна установа зазначила про неможливість проведення вказаної судової експертизи через брак кадрів та велике навантаження. Наведені обставини, на думку позивача, позбавляють дане апеляційне оскарження будь-якого сенсу, оскільки судом першої інстанції в подальшому має бути повторно призначена експертиза з новим переліком питань, проведення якої буде покладено на іншу експертну установу.
У судовому засіданні 26.05.2026 колегією суддів оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1).
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2).
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3).
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч. 5).
Апеляційний господарський суд зазначає, що оскільки ухвала суду першої інстанції оскаржується в частині поставлених на вирішення експертизи питань, то, з урахуванням положень статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядається виключно в цій частині.

Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.
Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За змістом частин 1, 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Положеннями частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.
Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.
Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.
За приписами статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Означена правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16 та від 24.01.2018 у справі №917/50/17.
Згідно зі статтею 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №1603 від 25.04.2025 в частині оплати за надані послуги з перекачування поверхневих стічних вод. Відповідач проти задоволення поданого позову заперечує, посилаючись на невідповідність обсягів перекачаних поверхневих шахтних вод, за які останньому виставлені рахунки на оплату, дійсним.
Колегія суддів зазначає, що доцільність та обґрунтованість призначення експертизи у даній справі не оскаржується, а тому не досліджується судом апеляційної інстанції відповідно до положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України.
Натомість, апелянт не в повній мірі погоджується із поставленими на вирішення експертизи питаннями.
Так, скаржник просить доповнити перше питання перевіркою приладу обліку ПрАТ «Центральний гірничозбагачувальний комбінат» та додати питання про відповідність обсягів тим, що реально надійшли у ставок-накопичувач у б. Свистунова протягом спірного періоду.
Апеляційним судом встановлено, що 30.03.2026 до Господарського суду Дніпропетровської області відповідачем було подано пропозиції щодо питань, які мають бути поставлені експерту, а саме:
1. По приладам обліку води Ергомера-125 НС Руднична (зав. № 1413), Ергомера-125 ш. Гігант ПрАТ «ЦГЗК» (зав. № 1478), Ергомера-125 ш. Артем-1 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (зав. № 2100) які були наступні дані на 01 число 00-00 годин кожного місяця 2025 року та 01 січня 2026 року по кожному вимірювальному каналу: 
- об`ємні значення кількості води, враховані лічильником; 
- час напрацювання, простою та роботи в аварійній ситуації, з розшифровкою за видами аварії; 
- час роботи при перевищенні максимальної витрати, реверсі потоку та відсіканні при мінімальній витраті; 
- час відсутності живлення приладу обліку.
2. По приладам обліку води Ергомера-125 НС Шахтарська (зав. № 0745), Ергомера-125 НС № 8 (зав. № 2635), та Ергомера-125 встановленого на оголовку трубопроводу подачі шахтних вод у ставок-накопичувач зворотних (шахтних) вод у балці Свистунова (зав. № 10527) які були наступні дані на 01 число 00-00 годин кожного місяця 2025 року та 01 січня 2026 року по кожному вимірювальному каналу: 
- об`ємні значення кількості води, враховані лічильником; 
- час напрацювання, простою та роботи в аварійній ситуації, з розшифровкою за видами аварії; 
- час роботи при перевищенні максимальної витрати, реверсі потоку та відсіканні при мінімальній витраті; 
- час відсутності живлення приладу обліку.
3. Чи мали місце якісь втручання у налаштування всіх перелічених приладів обліку.
4. Чи є обґрунтованим перевищення Позивачем обсягів перекачування поверхневих стічних вод з хвостосховища понад замовлений Відповідачем обсяг і з порушенням режиму перекачування відповідно до п. 1.2 Договору, що є якісною характеристикою послуг за Договором.
Обґрунтовуючи необхідність поставлення експерту вказаного питання відповідач послався на те, що відповідно до п. 1.4 спірного договору, якісною характеристикою послуг є безперебійний режим, із затвердженим у п. 1.2 Договору, перекачування поверхневих стічних вод з хвостосховища саме у ставок-накопичувач зворотних (шахтних) вод у балці Свистунова. Відтак виникає необхідність експертного дослідження показань приладів обліку на всіх трьох насосних станціях позивача, а саме: НС Руднична, НС Шахтарська та НС №8.
На думку відповідача, після експертного дослідження всіх вказаних приладів обліку буде можливо визначити реальні щомісячні обсяги перекачування води по кожному приладу обліку, співставити їх із реальними обсягами води яка надійшла у ставок-накопичувач зворотних (шахтних) вод у балці Свистунова та співставити їх з наданими позивачем даними.
В свою чергу, 30.03.2026 позивачем також було надано суду письмові пояснення щодо призначення експертизи у справі та наголошено на тому, що відповідно до п. 3.1 Договору обсяг перекачаних з хвостовища в розрахунковому періоді поверхневих стічних вод розраховується як різниця між обсягом перекачаних вод насосною станцією Руднична та сумою обсягів прийнятих Замовником у хвостовище шахтних вод від шахт ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та ПРАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат». 
Тобто, позивач наполягав на тому, що оскільки саме на НС «Руднічна» здійснюється облік перекачаних поверхневих стічних вод, які надходять від ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та ПРАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», ані НС № 8, ані НС «Шахтарська» в даному процесі не задіяні, то проведення експертизи засобів обліку, які встановлені на зазначених насосних станціях потягне за собою додаткові фінансові навантаження для обох сторін, а отже є нераціональним.
Поряд із цим, у відповідності до чинних присів частини 4 статті 99 Господарського процесуального кодексу України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Тобто, вирішення остаточного переліку питань, які необхідно поставити на вирішення експертизи, належить до компетенції саме суду.
При цьому судова колегія вважає за необхідне зауважити, що виходячи із принципу диспозитивності господарського судочинства, місцевий господарський суд наділений виключною компетенцією щодо оцінки доказів при розгляді справи по суті, як суд першої інстанції. Така оцінка повинна ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів у судовому процесі, з врахуванням сукупності всіх обставин.
У випадку якщо суд приходить до висновку, що для надання оцінки певним обставинам справи необхідні спеціальні знання експерта, суд вправі призначити судову експертизу, поставивши перед ним ряд питань, та визначити відповідну експертну установу на власний розсуд.
Оцінивши доводи учасників справи та застосувавши власні дискреційні повноваження, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі відніс на вирішення експерта наступні питання:
1. Чи відповідають данні, наведені у звітах, сформованих на сервері zoning.kp-kvk.dp.ua (а.с. 32-35, т. 1, а.с. 34, т. 2), первинним даним ультразвукових приладів обліку води, встановлених на насосних станціях Руднична, Шахтарська, № 8, а також приладу обліку розташованого на трубопроводі шахтних вод шахтоуправління ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за період з 01.03.2025 по 31.12.2025?
2. Чи мало місце втручання в роботу перелічених приладів обліку з метою спотворення їх даних щодо обсягів споживання? 
3. Чи враховують наведені данні обсяги послуг, спожитих у період виходу з ладу або втрати приладів обліку?
4. Якщо такі обсяги не враховано, який обсяг становлять послуги з перекачування поверхневих стічних вод за відповідний період виходу з ладу або втрати приладів обліку протягом періоду з 01.03.2025 по 31.12.2025, відповідно до п. 3.2 Договору № 1603 від 25.04.2025),
5. Яку різницю становить обсяг перекачаних вод насосною станцією Руднична та сумою обсягів прийнятих Відповідачем у хвостосховище шахтних вод від шахт ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та ПрАТ «ЦГЗК», за період з 01.03.2025 по 31.12.2025 з урахуванням: 
- первинних даних ультразвукових приладів обліку води на насосних станціях Руднична, Шахтарська, № 8, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (п. 3.1 Договору № 1603 від 25.04.2025); 
- обсягів спожитих послуг за період виходу з ладу або втрати приладів обліку (п. 3.2 Договору № 1603 від 25.04.2025)? 
Відтак, на думку місцевого господарського суд, з`ясування саме окреслених вище обставин, задовольнить його потребу в застосуванні спеціальних знань та сприятиме ухваленню законного і справедливого судового рішення у даній справі. 
Натомість, суд апеляційної інстанції не вправі втручатися у виключну компетенцію суду першої інстанції та надавати йому вказівки щодо збирання чи оцінки доказів, оскільки він наділений власною компетенцією на предмет їх оцінки (переоцінки) за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення, ухваленого по суті спору. 
В той же час, апелянт наполягає на тому, що Господарським судом Дніпропетровської області вже на даному етапі судового розгляду було допущено неповне з`ясування обставин справи та поставлено на вирішення експертизи неповний (неточний) перелік питань, що нівелює принципи проведення останньої.
Оцінюючи наведені апелянтом доводи, колегія суддів зважає на те, що у тому випадку, якщо суд першої інстанції встановить висновок експерта неповним, то він не буде позбавлений права призначити у справі додаткову експертизу та запропонувати на вирішення експерта інші питання, що будуть узгоджуватись з предметом доказування цієї справи. 
Крім того, чинні процесуальні положення передбачають наявність певної компетенції й у самого судового експерта. Так, згідно п. що п. 3 ч. 6 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України експерт наділений правом викладати у висновку експертизи виявлені в ході її проведення факти, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання.
Отже, якщо судовим експертом буде встановлена обґрунтована необхідність у висвітленні інших обставин і фактів, то останній буде мати можливість відобразити їх у відповідному висновку. За таких обставин, кінцева оцінка такої необхідності буде вже здійснюватися судом першої інстанції при дослідженні змісту експертного висновку.
Окрім того, колегія суддів акцентує увагу і на тому, що сам скаржник розцінює не включення до першого питання, поставленого на вирішення експертизи, даних приладу обліку ПРАТ «Центральний гірничозбагачувальний комбінат», як помилку, що була допущена судом першої інстанції.
З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд доводить до відома скаржника, що помилки і описки, допущені судом, можуть бути усунуті шляхом звернення учасника справи до суду з відповідним клопотанням в порядку статті 243 Господарського процесуального кодексу України.
Що стосується доводів позивача з приводу неможливості проведення експертного дослідження у призначеній судом першої інстанції експертній установі, то колегія суддів наголошує на тому, що відповідне питання виходить за межі апеляційного перегляду та має бути вирішено судом, який безпосередньо призначив проведення такої експертизи. Крім того, апеляційний суд підкреслює і те, що зміна експертної установи жодним чином не означає автоматичну зміну і поставлених на вирішення цієї експертизи питань.
Враховуючи наведене у сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для порушення дискреції суду першої інстанції, оскільки доводи апелянта фактично зводяться до переоцінки доказів у справі, однак не містять обставин, які б свідчили про неправильне застосування судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
У справі «Руїз Торіха проти Іспанії», ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
В розрізі наведених норм колегія суддів зазначає, що скаржником не доведено, а апеляційним судом не встановлено підстав для зміни ухвали суду першої інстанції, відтак оскаржувану ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 у справі №904/6945/25 належить залишити без змін.

Судові витрати.
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за її подання відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 271, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 у справі №904/6945/25 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2026 у справі №904/6945/25 залишити без змін.

Справу №904/6945/25 повернути до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачено статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена та підписана 27.05.2026.

Головуючий суддя Г.В. Левшина 

Суддя Л.В. Андрейчук

Суддя С.В. Вінніков