Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

Справа № 126/1009/23
Провадження № 2/126/17/2026
"26" травня 2026 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Рудя О.Г.
секретар Кучанська В.М.,
за участі представника позивача адвоката Підопригори Р.Б.
представника відповідача адвоката Кучми Л.В.
розглянувши в судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом Некомерційного підприємства "Подільський центр медичної допомоги" громадської організації "Сіліцея - Кластер" до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Представник НП «Подільський центр медичної допомоги» громадської організації «Сіліцея - Кластер» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання, який мотивує тим, що з 23.08.2022 року ОСОБА_1 , перебував у трудових відносинах із НП «Подільський центр медичної допомоги» громадської організації «Сіліцея-Кластер» та був призначений на посаду лікаря-хірурга, на повну ставку, за адресою розташування: НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер», відповідно до наказу від 22.08.2022 року № 37-к/тр, на підставі заяви ОСОБА_1 від 22.08.2022 року.
В період роботи ОСОБА_1 в НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер», між виконавцем - Львівським національним медичним університетом ім. Данила Галицького, замовником - НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер» в інтересах одержувача - ОСОБА_1 укладено договір № 600 від 26.02.2022 року, предметом договору є надання освітньої послуги, відповідно до якого, виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме: навчання на циклі спеціалізації, форма навчання: денна, факультет післядипломної освіти Львівського національного університету ім. Данила Галицького, термін надання освітньої послуги 03.10-30.12.2022, обсяг навчального навантаження здобування вищої освіти в кредитах Європейської кредитної трансферної-накопичувальної системи: ендоскопія, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 16800 (шістнадцять тисяч вісімсот) гривень. На рахунок виконавця - Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького, позивачем було перераховано кошти, одним платежем у сумі 16800 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 858 від 28.09.2022 року. Позивач взяв на себе зобов`язання організувати, забезпечити та оплатити навчання працівника шляхом укладання відповідних договорів з третіми особами, діяльність яких передбачає надання освітніх послуг, а працівник зобов`язався пройти процес навчання згідно з програмою та умовами, що визначені договором, укладений роботодавцем з навчальним закладом.
Задля забезпечення належного виконання та захисту прав роботодавця від недобросовісних дій працівника навчання якого відбулось за власний кошт роботодавця, між позивачем та відповідачем, було укладено договір № 17 від 30.09.2022 року. Відповідно до договору № 17 від 30.09.2022 року, НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер» в особі директора Понятовського П.Л., що діє на підставі Статуту та лікар ОСОБА_1 , уклали договір про наступне: НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер» в особі директора Понятовського П.Л. позичає для ОСОБА_1 , грошові кошти у сумі 16800 (шістнадцять тисяч вісімсот) гривень на навчання зі спеціалізації «Ендоскопія для хірургів, дитячих хірургів» на кафедрі хірургії та ендоскопії з 03.10-30.12.2022 на факультеті післядипломної освіти у Львівському національному медичному університеті ім. Данила Галицького. Термін навчання складає 3 місяці. Із свого боку НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер» в особі директора Понятовського П.Л., гарантує після закінчення навчання працевлаштувати ОСОБА_1 лікарем-ендоскопістом та забезпечити обладнанням, на якому він зможе працювати, а також заробітну плату на рівні галузевої заробітної плати. ОСОБА_1 у разі відмови від виконання покладених на нього обов`язків чи при звільненні з роботи протягом наступних п`яти років, зобов`язується повернути позичені кошти підприємству.
Відповідно до наказу від 30.09.2022 року № 11-к/тм, відповідачу, лікарю-хірургу, було надано додаткову навчальну оплачувану відпустку на 89 календарних днів у зв`язку з навчанням на спеціалізації «Ендоскопія для хірургів, дитячих хірургів» на кафедрі хірургії та ендоскопії з 03.10.2022 року по 30.12.2022 року у Львівському національному університеті ім. Данила Галицького, на підставі договору № 600 від 26.02.2022 року про надання освітніх послуг між НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер» та Львівським національним медичним університетом ім. Данила Галицького та відповідно до витягу з наказу від 30.09.2022 року № 42-к/тр, на підставі путівки виданої факультетом післядипломної освіти Львівським національним медичним університетом ім. Данила Галицького, відряджено відповідача, лікаря-хірурга у м. Львів до Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького на навчання на спеціалізації «Ендоскопія для хірургів, дитячих хірургів» на кафедрі хірургії та ендоскопії з 03.10.2022 року по 03.12.2022 року строком на 89 календарних днів. Вказане також підтверджується табелями робочого часу НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер» за жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року.
Таким чином, відповідач після закінчення навчання та завершення додаткової навчальної оплачуваної відпустки мав з`явитися за місцем роботи, та продовжити трудову діяльність, проте відповідач не з`явився, про причини відсутності не повідомив, а тому НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер», було видано наказ від 04.01.2023 року № 5-к/тр про звільнення ОСОБА_1 , відповідно до якого відповідач був відсутній на роботі 02.01.2023 та 03.04.2023 та його звільнено з посади лікаря-хірурга 04.01.2023 року за відсутність на роботі без поважних причин, згідно пункту 4 частини 1 статті 40 КЗпП України з виплатою грошової компенсації за 9 (дев`ять) календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки. Відповідач з наказом ознайомлений, копію наказу отримав.
Відповідач був ініціатором складання цивільно-правових відносин із позивачем, добровільно підписав договір № 17 від 30.09.2022 року, отримав додаткову оплачувану навчальну відпустку та був відряджений на навчання за кошти позивача та погодився на відшкодування ним, у разі відмови від виконання покладених на нього обов`язків чи при звільнені з роботи протягом погодженого з ним строку.
Так як, відповідач не дотримався вимог законодавства, свої зобов`язання не виконав та після закінчення навчання навіть не з`явився на робоче місце і був звільнений за ст. 40. ч. 1 п. 4 КЗпП України та за підстав, які не передбачені ч. 5 ст. 34 ЗУ «Про зайнятість населення», у зв`язку з чим повинен відшкодувати позивачу вартість його навчання в розмірі 16800 грн..
При цьому, відповідач добровільно не бажає повертати кошти та проігнорував надіслану претензію щодо повернення коштів сплачених за його навчання у Львівському національному медичному університеті ім. Данила Галицького про що свідчить копія претензії за вих. № 14 від 01.03.2023 року, що була надіслана рекомендованим листом відповідачу, засобами поштового зв`язку.
Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер» витрати на навчання у сумі 16800 гривень на рахунок НОМЕР_1 та судові витрати.
Ухвалою Бершадського районного суду від 04.05.2023 року у зазначеній справі було відкрито загальне позовне провадження.
Представник відповідача адвокат Кучма Л.В. 05.06.2023 року подала відзив на позов, в якому зазначила, що відповідач не визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі, а позовну заяву вважає такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. ОСОБА_1 з 23.08.2022 року працював на посаді лікаря-хірурга у НП "Подільський центр медичної допомоги" ГО "Сіліцея-Кластер" на підставі наказу від 22.08.2022 року № 37-к/тр. Відповідача звільнено за відсутність на роботі без поважних причин згідно пункту 4 частини 1 статті 40 КЗпП України” з 04.01.2023, згідно Наказу № 5-к/тр від 04.01.2023. У зв`язку з необхідністю укомплектування кадрами, позивач уклав з Львівським Національним медичним університетом ім. Данила Галицького Договір № 600 від 26.09.2022 року "Про надання освітніх послуг". Предметом договору було "навчання ОСОБА_1 на циклі спеціалізації "ендоскопія" за денною формою з 03.10-30.12.2022". Замовником та платником освітньої послуги був позивач. Відряджаючи відповідача на навчання, позивач не ознайомив його із наказом, не оформив та не видав належних документів, які б посвідчували відрядження. Із заявою про отримання відпустки на час навчання або з будь-якими іншими заявами, відповідач до позивача не звертався. Вже після звільнення та отримання відповіді на адвокатський запит, відповідачу стало відомо про те, яким чином було оформлено його перебування на курсах спеціалізації. Наказ № 11-к/тм від 30.09.2022 року "Про надання додаткової оплачуваної відпустки" було складено на підставі "договору № 600 від 26.09.2022 про надання освітніх послуг між НП "Подільський центр медичної допомоги" ГО Сіліцея-Кластер" та Львівським національним медичним університетом ім. Данила Галицького". У відповідності до п. 4.1.16 Колективного договору від 06.06.2022р. Відповідач зобов`язався "Зберігати середній заробіток за основним місцем роботи за медичними працівниками, які направляються до закладів післядипломної освіти для підвищення кваліфікації, підготовки і перепідготовки як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом (cт. 122, 207 КЗпП України, постанови КМ України від 28 червня 1997р. № 695 "Про гарантії і компенсації для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки, навчання інших професій з відривом від виробництва" та від 11 травня 2011 № 524 "Питання оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери")". У відповідності до ст. 122 КЗпП України "При направленні працівників для підвищення кваліфікації з відривом від виробництва за ними зберігається місце роботи (посада) і провадяться виплати, передбачені законодавством". У відповідності до ст. 207 КЗпП України "За час проходження виробничого навчання, перекваліфікації або навчання іншим спеціальностям працівникам виплачується заробітна плата в порядку і у розмірах, що визначаються законодавством". Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.06.97 р. № 695 «Про гарантії і компенсації для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки, навчання інших професій з відривом від виробництва» встановлено "для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки і навчання інших професій з відривом від виробництва (далі - навчання), такі мінімальні державні гарантії: а) збереження середньої заробітної плати за основним місцем роботи за час навчання, б) оплата вартості проїзду працівника до місця навчання і назад; в) виплата добових за кожний день перебування в дорозі у розмірі, встановленому законодавством для службових відряджень. Іногороднім працівникам протягом першого місяця навчання добові виплачуються в розмірі, встановленому законодавством для службових відряджень, а в наступні місяці, до закінчення терміну навчання, тим, хто одержує заробітну плату у розмірі менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виплачується стипендія в розмірі 20 відсотків добових. Відповідач 27.12.2022 року звернувся до позивача та просив його звільнити з 30.12.2022 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, неодноразовим порушенням виплати, відмову у виплаті заробітної плати, коштів на відрядження. Відповідач просив своїм останнім робочим днем вважати 30.12.2022 року. Щодо обставин, які відповідач вважав підставами звільнення у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю: відповідач був позбавлений можливості встановити правильність проведення розрахунків у зв`язку з тим, що розрахункових відомостей позивач не надавав. Відповідач перебував у відрядженні в м. Львів та не міг звернутися особисто з вимогою надати такі розрахунки. На вимоги в телефонному режимі, відповідача повідомляли, що по приїзду все порахують та виплатять. На підставі банківських виписок, відповідач не міг встановити та порахувати заробітну плату, яку він отримав за серпень 2022 року та вересень 2022 року. Відповідач переконаний був в тому, що позивач не провів в повному обсязі розрахунки за вересень 2022 року, не провів в повному обсязі розрахунків за відрядження за період жовтень-грудень 2022 року, а інформацію про перебування у відпустці відповідач сприймав як помилкову, таку, що не відповідала дійсності. Лише після звільнення та отримання розрахункових відомостей, відповідач з`ясував, що позивачем було виготовлено документи, які відповідали виплаченим сумам та не мали нічого спільного з обумовленим розміром заробітної плати. Як на підставу своїх вимог повернення коштів за навчання позивач посилається на ч. 5 ст. 34 "Закону України про зайнятість населення". Разом з тим, зазначає, що "Працівник або інша особа не зобов`язані відшкодовувати роботодавцю витрати, пов`язані з навчанням, якщо вони не стали до роботи або були звільнені з роботи з таких підстав, зокрема: 4) за власною ініціативою у зв`язку з порушенням роботодавцем трудового законодавства, колективних угод, колективного або трудового договору ". За вказаних обставин, викладених у відзиві, керуючись нормами чинного законодавства України, вважає позовну заяву та вимоги позивача щодо стягнення коштів за навчання безпідставними у зв`язку з порушенням позивачем законодавства про працю. Звільнення відповідача було обумовлене порушенням його прав як працівника (порушення термінів виплати заробітної плати; не отримання розрахункових відомостей; відсутність інформації щодо нарахованої та виплаченої заробітної плати та неможливістю її встановити у зв`язку з некоректним заповненням призначення платежів; невиплата заробітної плати за вересень 2022 року; не виплата другої частини заробітної плати за жовтень-грудень 2022 року; не виплата витрат на відрядження). У зв`язку з чим, не підлягає стягненню на користь позивача судовий збір та інші витрати. Просить відмовити у задоволенні позовної заяви НП "Подільський центр медичної допомоги" ГО "Сіліцея-Кластер" до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання, стягнення судового збору, витрат на правову допомогу в повному обсязі. Стягнути з НП "Подільський центр медичної допомоги" ГО "Сіліцея-Кластер" на користь ОСОБА_1 кошти, які йому довелося витратити у зв`язку з необхідністю захисту своїх інтересів як відповідача.
Представник позивача адвокат Підопригора Р.Б. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Представник відповідача адвокат Кучма Л.В. позов не визнала із підстав, зазначених у відзиві на позов. Вказала, що ОСОБА_1 намагався після навчання приступити до своїх професійних обов`язків, проте не зміг цього зробити через відсутність керівництва НП "Подільський центр медичної допомоги" ГО "Сіліцея-Кластер".
Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов наступних висновків.
Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.
Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.
Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.
З огляду на вказані норми закону позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що надані підприємствами - виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг відомості про заборгованість є правомірними, а відповідач, порушує, не визнає або оспорює охоронювані законом його цивільні права.
Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.
Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що з 23.08.2022 року відповідач ОСОБА_1 , перебував у трудових відносинах із НП «Подільський центр медичної допомоги» громадської організації «Сіліцея-Кластер» та був призначений на посаду лікаря-хірурга, на повну ставку, за адресою розташування: НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер», відповідно до наказу від 22.08.2022 року № 37-к/тр, на підставі заяви ОСОБА_1 від 22.08.2022 року.
В період роботи ОСОБА_1 в НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер», між виконавцем - Львівським національним медичним університетом ім. Данила Галицького, замовником - НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер» в інтересах одержувача - ОСОБА_1 укладено договір № 600 від 26.02.2022 року, предметом договору є надання освітньої послуги, відповідно до якого, виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме: навчання на циклі спеціалізації, форма навчання: денна, факультет післядипломної освіти Львівського національного університету ім. Данила Галицького, термін надання освітньої послуги 03.10-30.12.2022, обсяг навчального навантаження здобування вищої освіти в кредитах Європейської кредитної трансферної-накопичувальної системи: ендоскопія, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 16800 (шістнадцять тисяч вісімсот) гривень. 
На рахунок виконавця - Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького, позивачем було перераховано кошти, одним платежем у сумі 16800 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 858 від 28.09.2022 року. Позивач взяв на себе зобов`язання організувати, забезпечити та оплатити навчання працівника шляхом укладання відповідних договорів з третіми особами, діяльність яких передбачає надання освітніх послуг, а працівник зобов`язався пройти процес навчання згідно з програмою та умовами, що визначені договором, укладений роботодавцем з навчальним закладом.
Між НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер» та відповідачем, було укладено договір № 17 від 30.09.2022 року. Відповідно до договору № 17 від 30.09.2022 року, НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер» в особі директора Понятовського П.Л., що діє на підставі Статуту та лікар ОСОБА_1 , уклали договір про наступне: НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер» в особі директора Понятовського П.Л. позичає для ОСОБА_1 , грошові кошти у сумі 16800 (шістнадцять тисяч вісімсот) гривень на навчання зі спеціалізації «Ендоскопія для хірургів, дитячих хірургів» на кафедрі хірургії та ендоскопії з 03.10-30.12.2022 на факультеті післядипломної освіти у Львівському національному медичному університеті ім. Данила Галицького. Термін навчання складає 3 місяці. Із свого боку НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер» в особі директора Понятовського П.Л., гарантує після закінчення навчання працевлаштувати ОСОБА_1 лікарем-ендоскопістом та забезпечити обладнанням, на якому він зможе працювати, а також заробітню плату на рівні галузевої заробітної плати. ОСОБА_1 у разі відмови від виконання покладених на нього обов`язків чи при звільненні з роботи протягом наступних п`яти років, зобов`язується повернути позичені кошти підприємству.
Відповідно до наказу від 30.09.2022 року № 11-к/тм, відповідачу, лікарю-хірургу, було надано додаткову навчальну оплачувану відпустку на 89 календарних днів у зв`язку з навчанням на спеціалізації «Ендоскопія для хірургів, дитячих хірургів» на кафедрі хірургії та ендоскопії з 03.10.2022 року по 30.12.2022 року у Львівському національному університеті ім. Данила Галицького, на підставі договору № 600 від 26.02.2022 року про надання освітніх послуг між НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер» та Львівським національним медичним університетом ім. Данила Галицького та відповідно до витягу з наказу від 30.09.2022 року № 42-к/тр, на підставі путівки виданої факультетом післядипломної освіти Львівським національним медичним університетом ім. Данила Галицького, відряджено відповідача, лікаря-хірурга у м. Львів до Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького на навчання на спеціалізації «Ендоскопія для хірургів, дитячих хірургів» на кафедрі хірургії та ендоскопії з 03.10.2022 року по 03.12.2022 року строком на 89 календарних днів. Вказане також підтверджується табелями робочого часу НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер» за жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року.
Таким чином, відповідач після закінчення навчання та завершення додаткової навчальної оплачуваної відпустки мав з`явитися за місцем роботи, та продовжити трудову діяльність, про те, як зазначає позивач, відповідач не з`явився, про причини відсутності не повідомив, а тому НП «Подільський центр медичної допомоги» ГО «Сіліцея-Кластер», було видано наказ від 04.01.2023 року № 5-к/тр про звільнення ОСОБА_1 , відповідно до якого той був відсутній на роботі 02.01.2023 та 03.04.2023 та його звільнено з посади лікаря-хірурга 04.01.2023 року за відсутність на роботі без поважних причин, згідно пункту 4 частини 1 статті 40 КЗпП України з виплатою грошової компенсації за 9 (дев`ять) календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки. 
Відповідач з наказом був ознайомлений, копію наказу отримав.
Відповідальність та зобов`язання відповідача, передбачені у договорі № 17 від 30.09.2022 року, відповідно до якого, у разі відмови від виконання покладених на нього обов`язків чи при звільненні з роботи, зобов`язується повернути позичені кошти підприємству.
Суд звертає увагу на те, що договірне зобов`язання - це відносне правовідношення між юридично рівними і майново самостійними особами, що виникає на підставі укладеного договору, який виражає їх загальну волю на досягнення цивільно-правових результатів майнового чи немайнового характеру, настання яких відбувається у разі здійснення боржником певних активних дій, що відповідають праву вимоги кредитора і не зачіпають прав і законних інтересів третіх осіб, що не є учасниками зазначеного правовідношення. Оскільки метою договірних зобов`язань є досягнення їх сторонами певних правових результатів, особливого значення набуває їх виконання. Виконання зобов`язання - це вчинення кредитором і боржником дій, що становлять його предмет. При виконанні різноманітних договірних зобов`язань суб`єкти мусять керуватися загальними засадами, що йменуються принципами виконання зобов`язання. І в сучасних умовах до них відносять принципи належного та реального виконання зобов`язання.
ОСОБА_1 не заперечує факт отримання ним освітніх послуг, наданих відповідно до умов договору № 600 від 26.09.2022, що також підтверджується і актом № 600 за надання освітніх послуг від 30.12.2022. Суд вважає, що фактичним проходженням навчання, позивач вчинив конклюдентні дії, зокрема погодився на умови договору, в яких обумовлено наслідки невиконання покладених на нього обов`язків.
У статті 8 Закону України «Про зайнятість населення» закріплено, що кожен має право на професійне навчання, яке реалізується шляхом первинної професійної підготовки, перепідготовки, спеціалізації і підвищення кваліфікації, стажування у закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та закладах післядипломної освіти, безпосередньо на робочих місцях на виробництві чи у сфері послуг з метою здобуття особою відповідної кваліфікації або приведення її рівня у відповідність із вимогами сучасного виробництва та сфери послуг.
Згідно ч. 1 ст. 34 ЗУ "Про зайнятість населення" професійне навчання - набуття та удосконалення професійних знань, умінь та навичок особою відповідно до її покликання і здібностей, що забезпечує відповідний рівень професійної (повної або часткової) кваліфікації, компетентності для професійної діяльності та конкурентоспроможності на ринку праці.
Згідно ч. 5 ст. 34 ЗУ "Про зайнятість населення" у разі відмови працівника або іншої особи відпрацювати в роботодавця протягом погодженого з ним строку, звільнення з роботи до закінчення такого строку працівник або інша особа зобов`язані відшкодувати роботодавцю витрати, пов`язані з оплатою навчання, або їх частину пропорційно відпрацьованому строку на умовах, що визначаються договором. Працівник або інша особа не зобов`язані відшкодовувати роботодавцю витрати, пов`язані з навчанням, якщо вони не стали до роботи або були звільнені з роботи з таких підстав:
1) установлення інвалідності;
2) звільнення за ініціативою роботодавця, що не пов`язане з учиненням працівником протиправних дій;
3) призов на військову службу чи направлення на альтернативну (невійськову) службу;
4) за власною ініціативою у зв`язку з порушенням роботодавцем трудового законодавства, колективних угод, колективного або трудового договору;
5) догляд за дитиною з інвалідністю та (або) особою з інвалідністю I групи (незалежно від причини інвалідності).
Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Частиною п`ятою статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Судом встановлено, що 18.04.2025 року, рішенням Бершадського районного суду по справі № 126/821/23 було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до НП "Подільський центр медичної допомоги" ГО "Сіліцея-Кластер" про зміну формулювання підстав звільнення, скасування наказу про відпустку, стягнення заробітної плати та компенсації у зв`язку із звільненням.
При цьому, постановою Вінницького апеляційного суду від 04.08.2025 рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 18.04.2025 року по справі № 126/821/23 залишено без змін. Отже рішення у справі № 126/821/23 набрало законної сили.
Вказаним рішенням було підтверджено факт того, що відповідач ОСОБА_1 був звільнений у зв`язку з систематичною відсутністю на робочому місці, не виконанням своїх посадових обов`язків, тому НП "Подільський центр медичної допомоги" ГО "Сіліцея-Кластер" на законних підставах звільнило його відповідно п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України з посади лікаря -хірурга.
Оскільки, відповідач не дотримався вимог законодавства, свої зобов`язання за договором не виконав та після закінчення навчання не з`явився на робоче місце і був звільнений за ст. 40. ч. 1 п. 4 КЗпП України позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати вартість навчання в розмірі 16800 грн..
При цьому, відповідач добровільно не бажає повертати кошти та проігнорував надіслану претензію щодо повернення коштів сплачених за його навчання у Львівському національному медичному університеті ім. Данила Галицького про що свідчить копія претензії за вих. № 14 від 01.03.2023 року, що була надіслана рекомендованим листом відповідачу, засобами поштового зв`язку, що підтверджується копією квитанції AT «Укрпошта» від 02.03.2023.

Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання (ст. 610 ЦК України).
За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Сторона відповідача не заперечує, що ОСОБА_1 добровільно підписав договір № 17 від 30.09.2022 року, в зв`язку з чим отримав додаткову оплачувану навчальну відпустку та був відряджений на навчання за кошти позивача та погодився на відшкодування ним, у разі відмови від виконання покладених на нього обов`язків чи при звільнені з роботи протягом погодженого з ним строку.
Представник відповідача адвокат Кучма Л.В. як на безпідставність заявлених позовних вимог позивача посилалася на висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи по матеріалам цивільної справи 126/821/23 від 08.12.2023 № 65.
Даний висновок було досліджено судом, оцінено як письмовий доказ з іншими письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи, проте вважає, що він ніяким чином не впливає на вирішення даної справи, оскільки відповідач свої зобов`язання за договором не виконав та після закінчення навчання був звільнений за ст. 40. ч. 1 п. 4 КЗпП України та за підстав, які не передбачені ч. 5 ст. 34 ЗУ «Про зайнятість населення», у зв`язку з чим повинен відшкодувати позивачу вартість свого навчання в розмірі 16800 грн..
Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки викладені позивачем обставини знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, переконливих доказів на спростування позиції позивача відповідач чи його представник суду не надав, позовна заява ґрунтується на законі та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як встановлено із матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп.. Повністю задовольняючи позовні вимоги, суд на підставі ст.141 ЦПК України стягує із відповідача процесуальні витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2684 грн..
Водночас, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Оскільки представник позивача та представник відповідача до закінчення судових дебатів повідомили суд, про намір у 5-денний строк після ухвалення рішення суд подати заяву щодо розподілу судових витрат у справі, питання судових витрат понесених позивачем та відповідачем при винесенні рішення розгляду не підлягає.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, ст.ст. 257, 526, 610, 626 ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позов Некомерційного підприємства "Подільський центр медичної допомоги" громадської організації "Сіліцея - Кластер" до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Некомерційного підприємства "Подільський центр медичної допомоги" громадської організації "Сіліцея - Кластер" витрати на навчання у сумі 16800 (шістнадцять тисяч вісімсот) гривень на рахунок НОМЕР_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Некомерційного підприємства "Подільський центр медичної допомоги" громадської організації "Сіліцея - Кластер" 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь