Справа № 444/2346/25
Провадження № 2/444/157/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року        м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя Зеліско Р. Й.
секретар судового засідання Мамедова Г.І.
з участю позивача ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_2 представника відповідача ОСОБА_3 
представника третьої особи Огорілко Ю.В.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про  визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,-

В С Т А Н О В И В : 

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про  визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування. Просить суд:
1) визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, правонаступником якої є Львівська міська рада, від 07.12.2016 року № 14 про надання дозволу гр. ОСОБА_4 на приведення в належний стан документації на житловий будинок літ. Б-1, самовільно збудований до 1990 року, з прилеглим до нього сараєм, та присвоєння поштової адреси: 80383, АДРЕСА_1 ;
2) стягнути з Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати
з підстав зазначених у позові.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини та просили позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Вважають, що є достатньо доказів для прийняття рішення у справі.

Представник відповідача Львівської міської ради в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив. Просить суд врахувати ту обставину, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області було прийнято 07.12.2016 року за № 14. Натомість позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 лише 04.08.2020 року, тобто значно пізніше аніж ОСОБА_4 оформив право власності на підставі оскаржуваного рішення. Окрім цього наголосив, що дане рішення було оприлюднене та в загальному доступі, однак позивачем таке не оскаржувалося, а тому вважає, що позивачем пропущено строк на звернення до суду для оскарження цього рішення. У зв"язку із наведеним, просить суд в позові відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 - адвокат Огорілко Ю.В. надав на адресу суду 02.12.2025 року письмові пояснення у справі (а.с.103-105), які підтримав у судовому засіданні. Просить суд вважати його пояснення також як і заяву про застосування строків позовної давності. Враховуючи викладене, вважає позовні вимоги необгрунтованим та безпідставними та просить суд відмовити в їх задоволенні з підстав зазначених у поясненнях.

Заслухавши учасників справи та дослідивши на наявні у справі докази суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 по заповіту, який складений спадкодавцем 31.01.2012 року, що видно з його копії (а.с. 21). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавець - ОСОБА_5 помер, що видно з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.23).
З матеріалів справи встановлено, що на праві власності померлому ОСОБА_5 належав житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що видно з копій реєстраційного посвідчення та Державного акту (а.с. 12-14).
Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, що передбачено частиною першою статті 1222 ЦК України.
За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають цсоби, визначені у заповіті.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях І26І-І265 цього Кодексу.
Частиною першою статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Згідно статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.
04.08.2020 року ОСОБА_1 (позивач у справі) звернувся до приватного нотаріуса Капуш І.М. із заявою про прийняття спадщини за заповітом та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку  АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом р.№1-1980 від 11.09.2001 року, виданого Жовківського держнотконторою Львівської області, зареєстровано в ЛОД КБТІ та ЕО 26.09.2001 року, записано в реєстрову книгу' №4 за реєстровим №391. Цей житловий будинок вцілому складається з трьох житлових кімнат та кухні, загальна площа 65,2 кв.м, житлова площа 37,0 кв.м. До будинку відносяться господарські будівлі: сараї-літ.“Г\ гараж-літ.“Д”, погріб-літ.“пг”, вбиральня-літ.“У”, надвірні споруди - хвіртка №1, огорожі №2, колодязь-літ.“К”. Примітка: документів на будівництво сараю літ.“Г” та тамбуру літ.“а’-1” в бюро не подано. Загальна площа змінилась з 65,7 кв.м на 65,2 кв.м внаслідок переобмірів та перерахунку площ. Загальна площа житлового будинку без самочинного тамбуру становить - 56,7 кв.м. Вартість будинку становить 365 000 (триста шістдесят п`ять тисяч) гривень, що видно з копії свідоцтва (а.с.24) та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.25-26).
Цього ж дня, 04.08.2020 року позивач - ОСОБА_1 отримав Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а саме в цілому на земельну ділянку, що за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,197 га, що видно з копії витягу (а.с.27).
Судом встановлено, що лише 05.05.2025 року (майже через 5 років після прийняття та оформлення спадкового майна позивачем ОСОБА_1 ) представник позивача - адвокат Буженко Ю.С. звертається до Львівської міської ради (як правонаступника Малехівської сільської ради) із адвокатським запитом у якому просить:
1) Повідомити на підставі яких документів та актів органів місцевого самоврядування в особі Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області правонаступником якої є Львівська міська рада було прийнято у 2016 році рішення № 14 про надання дозволу на приведення в належний стан документації на будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 . Надати копії усіх цих документів;
2) Повідомити на підставі яких документів та актів органів влади було здійснено державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на майно, яке розташовано за вказаною адресою Малехівською сільською радою Жовківського району Львівської області правонаступником якої є Львівська міська рада,
що видно з копії такого запиту (а.с.7).
20.05.2025 року за № 38-вих-73749 Львівською міською радою надано відповідь на запит (а.с.8) з якого видно, що Львівська міська рада на вищевказаний адвокатський запит повідомила, що Рішенням виконавчого комітету Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 07.12.2016 року N14 гр. ОСОБА_4 надано дозвіл на приведення у належний стан документації на самовільно збудований житловий будинок під літ.Б-1 та сарай до нього, а також присвоєно поштову адресу АДРЕСА_1 . Вказане рішення прийнято на підставі заяви гр. ОСОБА_4 . Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх. обтяжень» Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав. Держателем Державного реєстру речових прав на нерухоме майно-є Міністерство юстиції України. Надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, права та обов`язки суб`єктів, що є учасниками зазначеної процедури, визначаються Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. Також інформувала, що законодавство надає йому право оскаржувати відповідь чи дії посадовців у встановленому порядку.
Так, з копії рішення виконавчого комітету Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області за № 14 від 07.12.2016 року видно, що розглянувши заяву гр. ОСОБА_4 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , щодо присвоєння поштової адреси житловому будинку по АДРЕСА_2 , який був ним самовільно збудований у 80- их роках минулого століття, керуючись ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчий комітет Малехівської сільської ради вирішив надати дозвіл гр. ОСОБА_4 на приведення в належний стан документації на житловий будинок літ. Б-1, самовільно збудований до 1990 року, з прилеглим до нього сараєм, та присвоїти йому поштову адресу: АДРЕСА_3 .
Суд не залишає поза увагою той факт, що на підставі вказаного рішення третя особа - ОСОБА_4 , 03.02.2017 року оформив право власності на будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 , що видно з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.111).
01.03.2027 року ОСОБА_4 був прописаний за вказаною адресою, що видно з копії довідки з місця проживання та склад сім"ї за № 409 від 24.03.2017 року (а.с.112).
Ще до оформлення права власності на будинок ОСОБА_4 йому ОКП "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" за № 2/846 від 01.02.2017 року було видано довідку (а.с. 109)з якої видно, що згідно архівних даних станом на 29.12.2012 р. реєстрація житлового будинку АДРЕСА_4 не проводилася та свідоцтво про право власності не видавалося.
З виписки з погосподарського обліку Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, яка видана ОСОБА_4 25.01.2017 року за № 131/02-19 (а.с.110) видно, що відповідно до погосподарського обліку Малехівської сільської ради за 1986-1990 р.р. (книга №22) житловий будинок з двома житловими кімнатами, загальною площею 61,2 м та житловою площею 37,9 м по АДРЕСА_1 з прилеглим до нього сараєм належав йому та був ним збудований до 1990 року.
Так як заповіт від імені спадкодавця ОСОБА_5 був складений 31.01.2012 року в користь позивача ОСОБА_1 , і станом на час складення заповіту не належав на праві власності спадкодавцю і не міг йому належати, оскільки був побудований до 1990 року ОСОБА_4 і в подальшому ним оформлений на підставі рішення Малехівської сільської ради ще до вступу у спадщину позивача, а тому і не міг входити в спадкове майно після смерті ОСОБА_5 . 
Суд також не залишає поза увагою той факт, що з Виписки з погосподарської книги села Малехів за 1958-1995 роки числиться лише домогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 (який успадкований позивачем). Жодної згадки про будинок під номером АДРЕСА_4 за цією ж адресою не значиться.
У зв"язку з наведеним помилковим є твердження позивача, що він повинен був успадкувати за заповітом все належне майно свого дядька ОСОБА_5 , 1950 р.н., в тому числі і будинок за адресою: АДРЕСА_1 
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона пбвинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Щодо оскарження позивачем рішення Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області (правонаступником якої є Львівська міська рада) за № 14 від 07.12.2026 року "Про надання дозволу на приведення в належний стан документації на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 " на підставі якого ОСОБА_4 оформив право власності на цей будинок, то слід зазначити, що на адвокатський запит представника ОСОБА_4 - адвоката Огорілко Ю. Львівською міською радою було надано відповідь з якої видно (а.с.118), що за час роботи Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області всі рішення, як сесії, так і виконавчого комітету, опубліковувалися на сайті Малехівської сільської ради, порядки денні сесій та виконавчого комітету протягом року вивішувалися на дошці оголошень в приміщенні ради. Додатково проінформували, що рішення виконкому №14 від 07.12.2016 року оприлюднено на сайті Львівської міської ради, як правонаступника Малехівської сільської ради, посилання на це рішення - https'//citv-adm.iviv.ua 'lmr/o?n- documents/rishennia-vykonavchoho-komitetu-malekhivskoi-silskoi-radv.

Тобто, з часу оприлюднення оскаржуваного рішення та до часу звернення позивача в суд із даним позовом минуло більш ніж 8 (вісім) років. З часу звернення позивача із заявою до нотаріуса про спадкування після смерті ОСОБА_5 і до часу звернення позивача з даним позовом до суду минуло майже 5 (пять) років.  

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч. 8 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності за вимогами щодо витребування чи визнання права щодо нерухомого майна, переданого з державної або комунальної власності у приватну власність, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, починається від дня державної реєстрації права власності першого набувача або дати передачі першому набувачеві нерухомого майна, щодо якого на момент такої передачі законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності.
Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 
Узагальнюючи все вищенаведене, видно, що із витягу реєстру речових прав на нерухоме майно спірний будинок зареєстрований за ОСОБА_4 на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Малехівської сільської ради № 14 від 17.12.2016 року - 30.01.2017 року за № 1163177246227.
Згідно свідоцтва про право на спадщину № 391 та № 392 позивач - ОСОБА_1 успадкував житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер 4622785700:01:008:0110.
Згідно свідоцтва про право на спадщину до складу спадщини не входить будинок по АДРЕСА_1 .
Таким чином, якщо спадкодавець ОСОБА_6 не володів на праві власності будинком по АДРЕСА_1 за життя то таке право і не перейшло до позивача ОСОБА_1 .
Оскаржуване рішення виконавчого комітету Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області було прийнято 07.12.2016 року за № 14 та було оприлюднене у відповідності до чинного законодавства України.
Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати «нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньо організаційних), прийняті розпорядником». Частина одинадцята статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» говорить, що «Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації».
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (чинним на час ухвалення рішення) інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.
Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (чинним на час ухвалення рішення) проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.
Строк позовної давності оскарження рішення виконавчого комітету Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 07.12.2016 року №14 сплив 07.12.2019 року.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 з позовом в 3 - х річний період часу із моменту прийняття оскаржуваного рішення не звертався, а тому пропустив такий строк, що є самостійною підставою відмови у задоволенні позовних вимог.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:

У позовній вимозі ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, правонаступником якої є Львівська міська рада, від 07.12.2016 року № 14 про надання дозволу гр. ОСОБА_4 на приведення в належний стан документації на житловий будинок літ. Б-1, самовільно збудований до 1990 року, з прилеглим до нього сараєм, та присвоєння поштової адреси: 80383, АДРЕСА_1 - відмовити.
У позовній вимозі ОСОБА_1 про стягнення з Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 судових витрат- відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 12.06.2026 року.

Суддя:      Зеліско Р. Й.