Суддя Саркісян О. А. 

Справа № 644/6905/25 
Провадження № 2/644/1388/26 
02.07.2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року 
Індустріальний районний суд м. Харкова
в складі: головуючого - судді Саркісян О.А.,
за участю секретаря - Мухіна Є.М.,
представниці позивача – Желізняк А.С.,
представника відповідачки – Лукашова В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференцзв`язку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №644/6905/25 за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електричну енергію,-
УСТАНОВИВ:
Позивач, через систему «Електронний суд», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електричну енергію, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ “Харківенергозбут” заборгованості за електричну енергію, що утворилась за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 22 529 грн. 76 коп за період з 01.02.2022 по 01.06.2025, та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422. 40 грн., витрати на отримання інформації з Державного реєстру речових прав у розмірі 41. 00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі — НКРЕКП) від 26.10.2018 року № 1268 “Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України “Про ринок електричної енергії” покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території”, передбачено, що на території Харківської області таким постачальником визначено ПрАТ “Харківенергозбут”. ПрАТ “Харківенергозбут” має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 №505). За адресою: АДРЕСА_1 , згідно Договору від 01.01.2019 побутовим споживачем електричної енергії, що постачає ПрАТ “Харківенергозбут” є Варва.В.М. На виконання Постанови № 1268 від 26.10.2018 та п. 5.1.2 ПРРЕЕ попереднім постачальником електричної енергії до ПрАТ «Харківенергозбут» було передано інформацію щодо побутового споживача ОСОБА_2 на якого відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: , АДРЕСА_1 . Для надання доказів фактичного споживання електричної енергії за відповідний період по особовому рахунку № НОМЕР_2 адресою АДРЕСА_1 , ПрАТ “Харківенергозбут” було направлено відповідний запит до АТ “Харківобленерго”. На підставі запиту ПрАТ “Харківенергозбут” до АТ “Харківобленерго” було виконано перевірку обсягів розподіленої електричної енергії та виконано контрольні знімання показів засобів вимірювальної техніки за адресою АДРЕСА_1 . У відповіді на запит, АТ “Харківобленерго” надано інформацію про фактичне споживання електричної енергії, з обсягами, спожитими по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.02.2022 по 01.06.2025. Також до відповіді від 16.07.2025 додано довідку про обсяг розподіленої електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджує фактичні показання лічильника за період з 01.02.2022 по 01.06.2025 р. Таким чином у відповідності до вимог пунктів 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ та пункту 9.1.1 ККОЕЕ, згідно переданих, від оператора системи розподілу АТ “Харківобленерго” даних щодо обсягів спожитої електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 у період з 01.02.2022 по 01.06.2025, постачальником проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 22 529,76 грн. У відповідності до інформаційної довідки № 426211159 від 09.05.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником квартири за вказаною адресою від 24.11.2017.Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 з 24.11.2017 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є фактичне споживання електричної енергії за вказаною адресою а також є оплата за спожиту електричну енергію не у спірний період, все це є доказом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019.
08.08.2025 року ухвалою Індустріального райсуду м. Харкова зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідачка, через канцелярію суду надала відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач безпідставно стверджує, що мало місце порушення зобов`язання з боку відповідачки, оскільки відсутні підстави стверджувати, що мало місце порушення; лише 09.09.2025 ОСОБА_1 стала споживачем електричної енергії та приєднала власні електроустанови до електричних мереж на підставі заяви-приєднання від 09.09.2025 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1675160 від 09.09.2025; позивач не виконав свого процесуального обов`язку довести обставини, які мають значення для справи.
Представниця відповідача, через систему «Електронний суд», надала відповідь на відзив, в якому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, який в цілому зводиться до того, що факт володіння нерухомим майном зумовлює обов`язок власника забезпечувати його належне утримання та оплачувати комунальні послуги, що надаються. Відсутність переоформлення особового рахунку або несвоєчасне укладення індивідуального договору не звільняє власника від обов`язку з оплати спожитих послуг.
Відповідачка, через канцелярію суду, надала заперечення на відповідь на відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Представниця позивача у судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити, посиалючись на те, що ПрАТ “Харківенергозбут” здійснює лише постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на території м. Харкова та Харківської області, тобто постачає електричну енергію побутовим споживачам, відповідачка є власницею квартири, власність зобов`язує.
Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що, не дивлячись на те, що ОСОБА_1 є власницею квартири, договір з нею укладений 09.09.2025, саме з цього часу вона є споживачем послуг, які надає позивач, до цього вона не є користувачем послуг ПрАТ «Харківенергозбут».
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено, що ПрАТ «Харківенергозбут» надає послуги з постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам.
Згідно з копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.09.2025, квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1 з 24.11.2017
Місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . 
09.09.2025 ОСОБА_1 підписала заяву-приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1675160 від 09.09.2025. 
ПрАТ “Харківенергозбут” має ліцензію з постачання електричної енергії на підставі постанова НКРЕКП від 19.06.2018 №505.
За адресою: АДРЕСА_1 , згідно Договору від 01.01.2019 побутовим споживачем електричної енергії, що постачає ПрАТ “Харківенергозбут” є ОСОБА_1 . 
На виконання Постанови № 1268 від 26.10.2018 та п. 5.1.2 ПРРЕЕ попереднім постачальником електричної енергії до ПрАТ «Харківенергозбут» було передано інформацію щодо побутового споживача ОСОБА_2 на якого відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
07.07.2025 АТ «Харківенергозбут» було направлено лист «щодо надання інформації», адресований директорові АТ «Харківобленерго», в якому просили надати докази фактичного споживання електричної енергії, обсяги розподіленої електричної енергії, зокрема по особовому рахунку № НОМЕР_1  за період з 01.02.2022 по 01.06.2025, за адресою: АДРЕСА_1 .
АТ «Харківобленерго» було направлено до АТ «Харківенергозбут» лист від 16.07.2025 з документами на підтвердження фактичного споживання розподіленої електричної енергії по особовому рахунку № НОМЕР_1  за період з 01.02.2022 по 01.06.2025, за адресою: АДРЕСА_1 .
Зі змісту довідки від 16.07.2025, виданої АТ «Харківобленерго» вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також зазначені обсяги фактичного споживання електричної енергії.
Згідно з розрахунком основного боргу за електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , за споживачем рахується заборгованість за використану електричну енергію за період з 01.02.2022 року по 01.06.2025 року за вищевказаною адресою у сумі 22 259. 76 грн.
Також представницею позивача надано суду інформацію про сплачені споживачем готівкові кошти в касі банку, які передавалась позивачу у вигляді електронних реєстрів, та містять персональні дані інших споживачів, у зв`язку з чим, не може бути наданий у цілісному вигляді, позивачем було зроблено витяг з електронного документа, який підтверджує факт оплати ОСОБА_3 за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 у сумі 360 грн. 23.02.2022 року, 358. 56 грн. 24.01.2021, 237. 84 грн. 20.10.2020.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно з п. 4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.
Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 №1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території. Згідно з Переліком постачальників універсальних послуг на території Харківської області, таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 №505).
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. 
Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
У відповідності до п. 4.7. ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем, виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.
Згідно з п. 4.8. ПРРЕЕ, форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).
Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ «Харківенергозбут» розміщені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo .kharkov.ua.
Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
У відповідності до п. 13 Перехідних положень вказаного закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.
Ураховуючи, що за адресою: АДРЕСА_1 , фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua.
Згідно з п. 5.10 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього договору. За умовами п. 3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунку споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.
Відповідно до п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.
За період з 01.02.2022 року по 01.06.2025 року за вказаною вище адресою, згідно з переданими відповідно до вимог п.11 Постанови № 312, п. 4.3 ПРРЕЕ, п.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» показаннями приладу обліку проведено нарахування за спожиту електричну енергію у сумі 22 529. 76 грн.
Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживачка не сплатила, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію в зазначеному розмірі.
Докази звернення відповідачки до ПрАТ Харківенергозбут з претензіями щодо надання чи ненадання електричної енергії в матеріалах справи відсутні.
Правилами ч 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору
Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відтак, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Правилами п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Аналіз наведених вище положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
За правилами ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 13 Конституції України та ст. 319 Цивільного Кодексу України наголошує на те, що «власність зобов`язує». Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. 
Відповідно до ст. 317, ч.4 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власність зобов`язує. 
Статтею 322 Цивільного Кодексу України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів за комунальні послуги незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено законом.
В ухвалі ВССУ від 20.11.2013 по справі № 6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім.
У порушення обов`язку щодо своєчасної та повної оплати наданих позивачем послуг, відповідачка неналежним чином виконувала зобов`язання з оплати таких послуг.
Щодо посилань представника відповідачки, що рахунків за спожиту електричну енергію за адресою АДРЕСА_1 відповідачка не отримувала,  послуги відповідачці не надавалися, що вона не користувалася наданими послугами до 09.09.2025, суд зазначає наступне.
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону України “Про ринок електричної енергії” від 13.04.2017).
Електропостачальник зобов`язаний забезпечити споживачу дистанційний доступ до договору споживача про постачання електричної енергії, укладеного з використанням інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, додатків до нього, а також до електронних документів, створених у межах виконання договору, та інформації, пов`язаної з виконанням договору, у тому числі через особистий кабінет споживача на своєму офіційному вебсайті.
Враховуючи специфіку таких договорів, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, укладений за допомогою інформаційно комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, вважається таким, що укладений у письмовій формі”. 
Згідно з п. 3.1.7 глави 3.1 розділу ІІІ “Правил роздрібного ринку електричної енергії”, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 з доповненнями згідно з Постановою НКРЕКП № 244 від 07.02.2023, Договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. 
У відповідності до вимог п. 2 статті 205 ЦК України і пункту 3, укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом. Договір укладається шляхом безумовного та повного приєднання споживача до цього Договору та прийняття всіх істотних умов Договору без підписання письмового примірника і має юридичну силу відповідно до положень ст. 633, 634 Цивільного кодексу України. 
Договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання). Безумовне та повне прийняття умов Договору споживачем, полягає в здійсненні ним дій, спрямованих на отримання послуг. Крім цього, для виникнення правовідносин з постачання електричної енергії споживачу на підставі публічної оферти не потрібно інших доказів, ніж розміщення на сайті підприємства публічного договору та відсутність заперечень з іншої сторони. 
Отже ПрАТ “Харківенергозбут” направило оферту (розміщений договір про постачання електричної енергії споживачу на офіційному сайті ПрАТ “Харківенергозбут” zbutenergo.kharkov.ua.) та виконувало послуги з постачання електроенергії, та останні не довели, що не користуються цими послугами – тобто прийняли оферту. 
Окрім того, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг передбачає його укладення з використанням інформаційнокомунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, та акцептування пропозиції офертанта шляхом вчинення виключно конклюдентних дій, ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 з 24.11.2017 року, згідно свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_3 , виданий: 03.11.2017.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Індивідуальний споживач» - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. 
Тобто, власник квартири є індивідуальним споживачем комунальної послуги.
Оскільки ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , надання послуг постачання електричної енергії вона, відповідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є індивідуальним споживачем. 
Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житловокомунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 
Враховуючи вищевикладене, власники майна зобов`язані оплачувати житловокомунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Навіть за відсутності письмового договору про житлово-комунальні послуги, власники майна все одно зобов`язані сплачувати за них, якщо вони фактично користуються цими послугами.
У даному випадку електроенергія постачалася за вказаною адресою, а відповідальність за її оплату несе особа, яка користується чи володіє нерухомістю, якщо не доведено інше. 
Факт оплати ОСОБА_1 за послуги споживання електричної енергії підтверджується платіжними інструкціями від 11.03.2022, від 23.10.2022, від 26.01.2002, наданими позивачем, підтверджує, що електроенергія за адресою: АДРЕСА_1 , споживалася, а отже, зобов`язання існує.
Відповідачкою здійснювалось споживання електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 , що є доказом укладення договору. Тобто сам факт володіння нерухомим майном зумовлює обов`язок власника забезпечувати його належне утримання та оплачувати комунальні послуги, що надаються. 
Відсутність переоформлення особового рахунку або несвоєчасне укладення індивідуального договору не звільняє власника від обов`язку з оплати спожитих послуг. 
Отже, твердження відповідача про те, що вона стала споживачем лише з моменту переоформлення особового рахунку, є помилковим, оскільки обов`язок щодо оплати комунальних послуг виник у неї з моменту набуття права власності на нерухоме майно, тобто з 24.11.2017 року. 
Таким чином, нарахування заборгованості за період з 01.02.2022 до 01.06.2025 є правомірним, оскільки електрична енергія у цей період споживалася, а переривання електропостачання не здійснювалось. 
Відповідачка фактично користувалася послугою, тому зобов`язана здійснити оплату за фактично спожиті обсяги.
Згідно з розрахунком позивача, заборгованість відповідачки за користування електричною енергією, за адресою: АДРЕСА_1 становить 22 529. 76 грн.
Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом.
Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява ПрАТ “Харківенергозбут”  підлягає задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422. 40 грн.
Крім того, позивач просить стягнути витрати, пов`язані з отриманням інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав у сумі 41 грн.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з витребуванням доказів.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані з необхідністю витребування інформації з Державного реєстру речових прав в сумі 41 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 81, 141, 247, 263-265 268, 279, 354 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електричну енергію - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2022 року по 01.06.2025 року у розмірі 22 529. 76 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422. 40 грн. та витрати, пов`язані з витребуванням доказів у сумі 41 грн., всього у розмірі 2 463. 40 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Інформація про сторони:

Позивач: ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" (місцезнаходження:61057, місто Харків, вул. Гоголя, будинок 10, ЄДРПОУ 42206328).
Відповідачка: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя О.А. Саркісян