г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 171/3729/25
Номер провадження 3/213/392/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Алексєєв О.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Хараїм О.В., розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку матеріали, що надійшли з ВП №10 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, 

У С Т А Н О В И В :

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 20.02.2026 відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 02.02.2026 надійшли матеріали адміністративної справи за протоколом серії ЕПР1 №477431 від 08.10.2025, складеного щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності: 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В порядку ст. 268 КУпАП справу розглянуто без його участі.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Полянчук В.Б. надав письмове клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В клопотанні вказує, що працівник поліції спровокував його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на газоаналізаторі "Драгер" шляхом повідомлення йому про те, що він має законне право відмовитись від такого огляду. Також вказав, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, тому інспекторами поліції було порушено порядок огляду. ОСОБА_1 не було роз`яснено право на захист. Також зазначає, що працівниками поліції було порушено порядок фіксації складання адміністративного матеріалу, а саме: не зафіксовано факт руху/керування транспортним засобом ОСОБА_1 , не відображено усього процесу його спілкування з поліцейськими, а також фіксація проводилась за допомогою мобільного телефону, тому відеозапис є неналежним та недопустимим доказом. Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що свідчить про відсутність реальних підстав вважати, що він міг перебувати у стані сп`яніння. З матеріалів справи видно, що поліцейські не проводили огляд на стан сп`яніння, тому просить визнати Акт огляду неналежним та недопустимим доказом. Окрім того, ОСОБА_1 не отримував направлення на огляд, з його змістом не ознайомлений. Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний як доказ винуватості та в силу допущених порушень з боку працівників поліції, з урахуванням доктрини "плодів отруєного дерева" всі докази, що є додатками до нього є недопустими. Також просить у разі притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 застосувати аналогію закону та призначити йому більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки останній є військовослужбовцем, виконує обов`язки військової служби в зоні бойових дій, отримував неодноразово поранення. ОСОБА_1 нагороджений грамотами, відзнаками та нагрудним знаком "Золотий хрест".
В судовому засіданні адвокат Хараїм О.В. підтримала вказане вище клопотання, просила закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Опис обставин, установлених під час розгляду справи.
ОСОБА_1 08.10.2025 о 18.20 год. по вул. Святкова в м. Зеленодольськ Криворізького району Дніпропетровської області керував транспортним засобом Шкода Фаворит, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
Матеріали відеозапису, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно з дослідженими відеозаписами ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на пропозицію пройти огляд для визначення стану сп`яніння згоди не надав та активних дій щодо проходження огляду не вчинив, крім того останній повідомляв, що вживав пиво.
Вина ОСОБА_1 підтверджується також письмовими матеріалами справи, які узгоджуються між собою, є достатніми та допустимими, в тому числі: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №477431 від 08.10.2025; направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.10.2025; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зафіксовано відмову останнього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, змістом рапорту поліцейського.
Суд критично ставиться до тверджень захисників особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокатів Полянчука В.Б., Хараїм О.В., оскільки вони спростовуються дослідженими матеріалами справи та не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Із дослідженого відеозапису видно, що він проводився на відеореєстратор, рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на ньому зафіксовано. На пропозицію пройти огляд для визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 згоди не надав та активних дій щодо проходження огляду не вчинив, сам повідомляв про вживання алкогольних напоїв. 
Судом не вбачається у діях працівників поліції провокації до відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Щодо позиції захисника про можливість призначення ОСОБА_1 більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами .
Відповідно до ч. 2 ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
За змістом частини 1 статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Із аналізу вищевказаної норми закону вбачається, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не є альтернативною, а передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу, поєднаного із позбавленням права керування транспортними засобами.
При цьому, у даному випадку, загальні засади призначення адміністративного стягнення, визначені ч. 1 ст. 33 КУпАП, не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки передбачено накладення стягнення у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Тобто у цій справі, з огляду на встановлену законодавством безальтернативну санкцію за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.
При цьому, дана категорія правопорушень вчиняється водіями тільки навмисно, вчинене відноситься до грубого порушення ПДР, а водій не може не розуміти загрози для оточуючих внаслідок власної поведінки.
У даному випадку, з огляду на положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права, також вважаю за потрібне звернути увагу на наступне рішення.
Так, по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1 як водій, керуючи джерелом підвищеної небезпеки, в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлював, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих.
Позитивні відомості стосовно особи ОСОБА_1 та перебування його у статусі військовослужбовця не можуть слугувати підставою для призначення більш м`якого покарання з урахуванням встановленої законодавцем безальтернативної санкції, характеру вчиненого діяння та суспільної небезпеки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Належних доказів на спростування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано. Факт відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не спростовано.
ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 . Повторність вчинення адміністративного правопорушення відсутня.

Норми права, що підлягають застосуванню.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок встановлення стану сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/7350, відповідно до якої огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до п.3 розділу І вказаної інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п.6, п.7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. 
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відмова від проходження огляду для встановлення або/чи спростування факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння є самостійною підставою для притягнення особи, яка відмовилась від проходження такого огляду, до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Позиція суду за наслідками розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вважаю що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Оцінивши письмові докази у їх сукупності, роблю висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Згідно із положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. 
З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Також необхідно стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, ст.4 Закону України “Про судовий збір”. 

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 24, 27, 33, ч. 1 ст. 130 , 249, 251, 252, 266, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок (Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл./Дн-ка об.21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37988155, Банк отримувача - Казначейство України; Код банку отримувача (МФО) – 899998, Рахунок отримувача: UA758999980313020149000004001, Код класифікації доходів бюджету - 21081300, Призначення платежу _____;______________________; 21081300, Серія, номер протоколу (адміністративний штраф (ДАІ) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Строк пред`явлення до виконання - три місяці.
Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у порядку примусового виконання постанови суду.
Постанова набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Алексєєв