Справа № 582/369/26
Провадження № 2/739/536/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

04 червня 2026 року          м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Іващенко І.К., 
секретар судового засідання – Шкурат О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
02 квітня 2026 року ухвалою Недригайлівського районного суду Сумської області передано до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області матеріали цивільної справи за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», яка подана представником позивача – Сарана А.О., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Свої позовні вимоги позивач аргументує тим, що 26 серпня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено Кредитний договір №26.08.2025-100000003, на підставі чого товариство надало особі кредит в сумі 7000грн із зобов`язанням повернути його разом із відсотками за користування строком на 168 днів із кінцевою датою повернення 09.02.2026р., з незмінною процентною ставкою 1% за один день користування кредитом, комісії з надання кредиту 350,00 грн., комісії за обслуговування 350,00 грн.
29 серпня 2025 року між Кредитодавцем та Позичальником було укладено додатковий договір за яким сторони домовились збільшити суму кредиту до 10500,00 грн., процентну ставку з 1% до 0,81%, комісії з надання траншу 175,00 грн., комісії за обслуговування 525,00 грн.
13 вересня 2025 року між Кредитодавцем та Позичальником було укладено додатковий договір за яким сторони домовились збільшити суму кредиту до 12500,00 грн., строк третього траншу 150 днів з дати його виконання, процентну ставку з 0,81% до 0,77%, комісії з надання третього траншу 100,00 грн., комісії за обслуговування 625,00 грн.
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором.
ОСОБА_1  не повернув своєчасно, в повному об`ємі, товариству грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитом. 
Ураховуючи вказані порушення зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1  станом на день подачі позову має заборгованість в сумі 30825,00 грн, враховуючи суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 12500,00 грн., по процентах у розмірі 12325,00 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) у розмірі 1250,00 грн., відсотків, нарахованих згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 4750,00 грн.; відтак просять присудити та стягнути вказану суму в користь товариства та понесені судові витрати.
Відзиву на позов від відповідача до суду не поступало; позивач в прохальній частині позову просить про розгляд справи у відсутності представника позивача за наявними матеріалами, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами і ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, і, в даному конкретному випадку за наявних у справі доказів за одночасного існування передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України умов ухвалює заочне рішення.
Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з наведеним і, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав:
Судом установлено, що 26 серпня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено Кредитний договір №26.08.2025-100000003, на підставі чого товариство надало особі кредит в сумі 7000грн із зобов`язанням повернути його разом із відсотками за користування строком на 168 днів із кінцевою датою повернення 09.02.2026р., з незмінною процентною ставкою 1% за один день користування кредитом, комісії з надання кредиту 350,00 грн., комісії за обслуговування 350,00 грн.
29 серпня 2025 року між Кредитодавцем та Позичальником було укладено додатковий договір за яким сторони домовились збільшити суму кредиту до 10500,00 грн., процентну ставку з 1% до 0,81%, комісії з надання траншу 175,00 грн., комісії за обслуговування 525,00 грн.
13 вересня 2025 року між Кредитодавцем та Позичальником було укладено додатковий договір за яким сторони домовились збільшити суму кредиту до 12500,00 грн., строк третього траншу 150 днів з дати його виконання, процентну ставку з 0,81% до 0,77%, комісії з надання третього траншу 100,00 грн., комісії за обслуговування 625,00 грн.
Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що ОСОБА_1 станом на момент пред`явлення позову заборгував позивачу 30825,00 грн, з яких 12500,00 грн – тіло кредиту, 12325,00 грн – проценти за користування кредитом, додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) у розмірі 1250,00 грн., відсотків, нарахованих згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 4750,00 грн.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як встановлено судом відповідач ОСОБА_1  порушив умови договору, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання. Даних про належне виконання відповідачем умов кредитного договору суду не представлено. Зазначене підтверджується наданим розрахунком заборгованості.
За таких обставин суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором та заборгованості за простроченими відсотками, що передбачено у поданому ним розрахунку виходячи із законодавчих норм.
Щодо стягнення додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості), суд зазначає наступне.
За положеннями абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16.
Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Враховуючи наведені правові висновки, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні заборгованості за комісією, оскільки такі вимоги є необґрунтованими. При цьому банк не мав права встановлювати до договору позики комісії, за дії, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на те, що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, а також з метою встановлення правовідносин між ним та боржником. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнанню недійсною.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
Відтак, у частині стягнення заборгованості за додатковою комісією (за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі 1250,00 грн, слід відмовити.
Звертаючись з позовними вимогами, ТОВ «Споживчий Центр» просить також стягнути з відповідача 4750,00 грн – заборгованість за процентами на підставі ст. 625 ЦК України, як відповідальність за невиконання зобов`язання.
У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Так як відповідач звільнений від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за даним кредитним договором під час дії воєнного стану, а відтак відсутні підстави для стягнення заявленої в позовних вимогах 4750,00 грн. – заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України.
За таких обставин суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та слід стягнути із відповідача заборгованість за основною сумою боргу в сумі 12500,00 грн, заборгованість за процентами в сумі 12325,00 грн, разом 24825,00грн., що передбачено у поданих ним розрахунках виходячи із законодавчих норм, у стягненні заборгованості за додатковою комісією (за обслуговування кредитної заборгованості) та процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України слід відмовити.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ТОВ «Споживчий Центр» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 2662,4грн., що підтверджено наданою позивачем платіжною інструкцією від 26.03.2026р. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Споживчий Центр» задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2144,30грн (24825 х 100% : 30825= 80,54%; 2662,4грн. х 80,54% = 2144,30 грн).
Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 274, 280 ЦПК України, ст. 526, 1054 ЦК України, суд-
в и р і ш и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором №26.08.2025-100000003 від 26 серпня 2025 року у розмірі 24825 (двадцять чотири тисячі вісімсот двадцять п`ять) гривень та 2144 (дві тисячі сто сорок чотири) гривні 30 копійок сплаченого судового збору.
У решті частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833.

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя         І.К. Іващенко