ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
04.05.2026	Справа № 910/2260/26	

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"
до Державної міграційної служби України
про стягнення 106204,14 грн.
Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники сторін: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулося до Господарського суду міста з позовом до Державної міграційної служби України про стягнення 106204,14 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» в частині здійснення розрахунків за спожиту протягом лютого-квітня 2022 р. електричну енергію, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 72773,09 грн. основного боргу, 14070,20 грн. інфляційних втрат, 19360,85 грн. 15% річних.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2026 р. відкрито провадження у справі № 910/2260/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Заперечуючи проти позовних вимого, відповідач зазначає, що:
- ДМС, як розпорядник бюджетних коштів, яка повністю утримується за рахунок державного бюджету, здійснює видатки виключно в межах підтвердних бюджетних зобов`язань та на підставі належних документів;
- ДМС вперше дізналася, що є споживачем постачальника «останньої надії» з листа позивача № 44/09-2437/ПОН від 31.08.2022 р., до якого було долучено проект договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та інші додатки;
- лист № 44/09-2437/ПОН від 31.08.2022 р. підтверджує, що рахунки на оплату електричної енергії за лютий, березень та квітень 2022 р. та акти за відповідний період до ДМС не надходили;
- листами від 28.11.2022 р., 01.12.2022 р. та 30.09.2022 р. відповідач просив позивача надіслати проєкт додаткової угоди про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» за період 01.02.2022 р. по 30.04.2022 р.;
- доводи позивача про те, що договір, додаткова угода, рахунки та акти направлялись ДМС у травні 2022 р. на електронну адресу info@dmsu.gov.ua, на підтвердження чого позивачем додано знімки екрану, не можуть бути взяті до уваги судом, як належні та допустимі докази, оскільки не містять електронного підпису та/або електронної печатки;
- електронна пошта, на яку посилається позивач, не є офіційною для листування ДМС та не зазначена на її офіційному веб-сайті;
- позовні вимоги є безпідставними, оскільки борг відповідача виник через неналежне виконання позивачем власних зобов`язань, і застосування штрафних санкцій буде розцінюватися як непропорційне та таке, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності, закріпленим у ст. 3 Цивільного кодексу України.
Заперечуючи проти доводів відповідача, позивач зазначає, що:
- доводи відповідача про неможливість здійснити оплату вартості спожитої електричної енергії у лютому-квітні 2022 р. у бюджетному 2022 році є безпідставними, оскільки проєкт договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» з додатками був направлений відповідачу 17.05.2022 р. на його електронну адресу та 31.08.2022 р. на юридичну адресу;
- рахунки на оплату електричної енергії за лютий 2022 р., березень 2022 р., квітень 2022 р. та акти за відповідний період були направлені на електронну адресу відповідача 25.04.2022 р., 16.05.2022 р. та 31.05.2022 р. відповідно;
- чинним законодавством не передбачено, що постачальник «останньої надії» має повідомляти про умови постачання електричної енергії кожного споживача особисто;
- договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу;
- відповідач своїми діями (споживанням електричної енергії у постачальника «останньої надії») підтвердив факт укладення договору (з невід`ємними додатками), відповідно до положень якого було розраховано вартість спожитої електричної енергії та встановлено підстави і порядок нарахування 15% річних та інфляції;
- направлений позивачем відповідачу проєкт договору дозволяв останньому здійснити оплату спожитої електричної енергії за лютий- квітень 2022 р. у повному обсязі у бюджетному 2022 році;
- навіть якщо рахунок не надано постачальником, вказане не звільняє споживача від оплати електричної енергії;
- доводи відповідача про неможливість здійснити оплату вартості спожитої у лютому- квітні 2022 р. електричної енергії є безпідставними, оскільки відповідач повинен був вчинити всі належні дії задля виконання грошового зобов`язання.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2018 р. Кабінет Міністрів України розпорядженням № 1023-р (з урахуванням внесених змін) визначив Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» постачальником "останньої надії" з 01.01.2019 р. по 31.12.2026 р. На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1344 від 06.11.2018 р. ДПЗД «Укрінтеренерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.
Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. на Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» покладено функції адміністратора комерційного обліку. 
31.12.2021 р. ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» листом № 3/01/21/43644 повідомило позивача, що Державну міграційну службу України віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 01.01.2022 р.
На виконання положень ч. 11 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальником «останньої надії», на своєму офіційному веб-сайті у мережі Інтернет розміщено публічну оферту: Порядок приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» «комерційна пропозиція» № 5 від 08.10.2021 р. для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» (додаток 1 до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»).
Як вбачається з матеріалів справи, у Державної міграційної служби України був відсутній укладений договір з постачальником електричної енергії у період з 01.02.2022 р. по 30.04.2022 р., у зв`язку з чим між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (постачальник) та Державною міграційною службою України (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція, зокрема № 5 в редакції від 08.10.2021 р.).
Відповідно до п.п. 5.1, 5.2, 5.8 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», яка є додатком до цього договору. Спосіб визначення ціни (тарифу) на електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Розрахунковий період за цим договором є календарний місяць.
Згідно з п. 5.10 договору оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.
Умовами п. 4.1 розділу 4 комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 р. встановлено, що споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку.
За змістом п. 4.2 розділу 4 комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 р. остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ, або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі.
Умовами п. 4.4 розділу 4 комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 р. акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем. Обсяг фактично спожитої електричної енергії споживачем визначається ОС, який виконує функції адміністратора комерційного обліку, в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії, а також Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затвердженим постановою НКРЕКП № 2118 від 28.12.2018 р. У разі наявності зауважень до акту купівлі-продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. У разі неповернення споживачем підписаного зі свого боку одного екземпляру оригіналу акту купівлі-продажу у встановлені строки або його непідписання з боку споживача у встановлений термін (триденний) документ вважається узгодженим та підтвердженим споживачем та приймається постачальником як узгоджений. Документом, що підтверджує факт переходу права власності на електричну енергію від постачальника до споживача, є узгоджений сторонами акт купівлі-продажу оформлений відповідно до умов, визначених в цьому розділі.
Відповідно до п. 4.5 розділу 4 комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 р. при здійсненні оплати за електричну енергію споживач обов`язково зазначає у призначенні платежу номер, дату рахунку та період, за який здійснюється оплата.
Згідно з п. 7.4. розділу 7 Комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також 15% річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.
Цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ. Цей договір діє в частині розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів (п. 15.1 розділу 15 комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 р.).
Факт споживання електричної енергії споживачем підтверджується даними комерційного обліку, що надає постачальнику «останньої надії» оператор системи розподілу, а саме - шляхом надання постачальнику «останньої надії» звіту за фактичне споживання електричної енергії споживачами постачальника за розрахунковий період.
На виконання умов договору, позивачем, на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії відповідачем, за даними, отриманими від оператора системи розподілу ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», протягом лютого-квітня 2022 р. відповідачу виставлено:
- на підставі звіту про фактичне споживання електричної енергії за лютий 2022 р. позивачем складено акт № 022635 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період лютий 2022 р. 28.02.2022 р., корегувальний акт № 31597 від 19.12.2022 р. до акту № 22635 від 28.02.2022 р., корегувальний акт № 55859 від 30.04.2024 р. до акту № 31597 від 19.12.2022 р. та рахунок № 000037508470/08/К02/63637 від 08.05.2024 р. на обсяг споживання електричної енергії - 7909 кВт*год. на суму 42413,15 грн.;
- на підставі звіту про фактичне споживання електричної енергії за березень 2022 р. позивачем складено акт № 023782 купівлі продажу електроенергії за розрахунковий період березень 2022 р. від 31.03.2022 р., корегувальний акт № 31598 від 19.12.2022 р. до акту № 23782 від 31.03.2022 р., корегувальний акт № 55860 від 30.04.2024 р. до акту № 31598 від 19.12.2022 р. та рахунок № 000037508470/08/К03/63638 від 08.05.2024 р. на обсяг споживання електричної енергії - 5033 кВт*год. на суму 21519,70 грн.;
- на підставі звіту про фактичне споживання електричної енергії за квітень 2022 р. позивачем складено акт № 024130 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період квітень 2022 р. від 30.04.2022 р., корегувальний акт № 31603 від 19.12.2022 р. до акту № 24130 від 30.04.2022 р., корегувальний акт № 55861 від 30.04.2024 р. до акту № 31603 від 19.12.2022 р. та рахунок № 000037508470/08/О04/31639 від 31.05.2022 р. на обсяг споживання електричної енергії - 2277 кВт*год. на суму 8840,24 грн.
Листом № 44/10-1946/ПОН від 09.05.2024 р. вказані корегувальні акти та рахунки направлені позивачем відповідачу на його електронну адресу info@dmsu.gov.ua.
Враховуючи, що відповідач не здійснив оплату за спожиту протягом лютого-квітня 2022 р. електричну енергію, позивач і звернувся з даним позовом до суду.
За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Законодавством України, зокрема положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії» та ПРРЕЕ, врегульовано відносини між учасниками роздрібного ринку електричної енергії, а також встановлено окремий порядок укладення договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».
Так, положеннями ч. 6 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник «останньої надії» оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.
Відповідно до ч. 11 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» має повідомити споживачу умови постачання, ціни на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника. Постачальник «останньої надії» зобов`язаний оприлюднити зазначену інформацію на своєму офіційному веб-сайті.
За умовами ч.ч. 8, 9 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 3.4.4 глави 3.4 розділу III ПРРЕЕ, які кореспондуються з умовами, що зазначені в комерційній пропозиції № 5 від 08.10.2021 р., для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», яка є додатком 1 до договору, постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. Постачальник «останньої надії» постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник «останньої надії» припиняє електропостачання споживачу.
Тобто, законодавством встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» укладається на підставі дій споживача - споживання електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. У такому разі договір вважається укладеним (момент укладення договору) з постачальником «останньої надії» у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.
Відповідно до положень п. 4.12 розділу IV ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.
Факт споживання електричної енергії споживачем підтверджується даними комерційного обліку (обсяги), що надає постачальнику «останньої надії» оператор системи розподілу/передачі шляхом надання Звіту про фактичне споживання електричної енергії споживачами постачальника за розрахунковий період.
Згідно з ч. 3 ст. 58 Закону України Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору (ч.ч. 2, 5 ст. 633 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 р.
За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як підтверджується матеріалами справи, у Державної міграційної служби України був відсутній укладений договір з постачальником електричної енергії у період з 01.02.2022 р. по 30.04.2022 р., у зв`язку з чим між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» та Державною міграційною службою України укладено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».
ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» листом № 3/01/21/43644 від 31.12.2021 р. повідомило позивача, що Державну міграційну службу України віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 01.01.2022 р.
Відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», пункт 3.4.4 глави 3.4 розділу III ПРРЕЕ, які кореспондуються з умовами, що зазначені в Комерційній пропозиції № 5 від 08.10.2021 р. для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», яка є додатком 1 до договору, постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. Постачальник «останньої надії» постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник «останньої надії» припиняє електропостачання споживачу.
Тобто, законодавством встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» укладається на підставі дій споживача - споживання електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. У такому разі договір вважається укладеним (момент укладення договору) з постачальником «останньої надії» у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.
Отже, починаючи з 01.01.2022 р. постачання електричної енергії відповідачу здійснювалось позивачем, як постачальником «останньої надії». При цьому, відповідач своїми діями - споживанням електричної енергії у постачальника «останньої надії», підтвердив факт укладення договору з усіма невід`ємними додатками до нього.
17.05.2022 р. позивач направив на електронну адресу відповідача (info@dmsu.gov.ua) примірник договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», додаткову угоду, комерційну пропозицію та протокол.
Листом № 44/09-2437/ПОН від 31.08.2022 р. позивач направив на юридичну адресу відповідача проєкт договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», комерційної пропозиції для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», протоколу переговорів щодо закупівлі електричної енергії на умовах постачальника «останньої надії» та додаткової угоди № 1 до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».
Як встановлено судом, рахунки на оплату електричної енергії за лютий 2022 р., березень 2022 р., квітень 2022 р. та акти за відповідний період були направлені позивачем на електронну адресу відповідача 25.04.2022 р., 16.05.2022 р. та 31.05.2022 р. відповідно, щоб відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, міг здійснити видатки на підставі підтверджених фактичних зобов`язань.
Листом № 44/10-1946/ПОН від 09.05.2024 р. позивач направив відповідачу на його електронну адресу info@dmsu.gov.ua коригуючі документи за лютий-квітень 2022 р., а також рахунки на оплату, однак відповідач не здійснив оплату за спожиту електричну енергію.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач, всупереч вимогам статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, доводів позивача не спростував, жодних доказів на доведення відсутності заборгованості, факту оплати за спожиту протягом лютого-квітня 2022 р. електричну енергію у розмірі 72773,09 грн., або укладення договору про постачання електричної енергії у період з 01.02.2022 р. по 30.04.2022 р. з іншим постачальником суду не надав. 
Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 72773,09 грн. основного боргу є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, не спростованою відповідачем та такою, що підлягає задоволенню судом.
При цьому, твердження відповідача щодо того, що борг відповідача виник через неналежне виконання позивачем власних зобов`язань, відхиляються судом як необґрунтовані, оскільки згідно з п. 4.1. комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 р. у разі не отримання рахунку споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді за діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію.
Доводи відповідача про те, що договір, додаткова угода, рахунки та акти направлялись позивачем відповідачу у 2022 р. на електронну адресу info@dmsu.gov.ua, на підтвердження чого надано знімки екрану, не можуть бути належними та допустимими докази, оскільки не містять електронного підпису, та що електронна пошта info@dmsu.gov.ua не є офіційною для листування з відповідачем та не зазначена на його офіційному веб-сайті, є безпідставними, оскільки за умовами п. 4.3 розділу 4 комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним) із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС або споживачем постачальнику або засобами електронної пошти, відповідно до п. 16.2 цієї комерційної пропозиції. Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом). У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).
При цьому, електронна адреса info@dmsu.gov.ua вказана на офіційному сайті https://dmsu.gov.ua/ Державної міграційної служби України як засіб зв`язку із відповідачем.
Отже, у відповідача були усі необхідні документи для реєстрації бюджетного зобов`язання та здійснення оплати за спожиту електричну енергію у 2022 р.
Сама лише відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання. Приписи законодавства не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які фінансуються за рахунок бюджету, по відповідальності за порушення зобов`язань, а факт відсутності бюджетного фінансування у будь-якому випадку не може звільняти відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати спожитої електроенергії.
Поряд з цим, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 14070,20 грн. інфляційних втрат, 19360,85 грн. 15% річних.
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з п. 7.4. розділу 7 комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 р. споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також 15% річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.
За приписами ст.ст. 79, 86 Господарського кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.
Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 15% річних, суд дійшов висновку, що вказані розрахунки є обґрунтованими та арифметично вірними, у зв`язку з чим інфляційні втрати та 15% річних підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у заявлених позивачем сумах.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".
Решта долучених до матеріалів справи документів та висловлених учасниками процесу пояснень була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно задоволення позову не спростовує.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з Державної міграційної служби України (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 9, код 37508470) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85, код 19480600) 72773 (сімдесят дві тисячі сімсот сімдесят три) грн. 09 коп. основного боргу, 14070 (чотирнадцять тисяч сімдесят) грн. 20 коп. інфляційних втрат, 19360 (дев`ятнадцять тисяч триста шістдесят) грн. 85 коп. 15% річних, 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА