Справа № 539/3571/25
Провадження № 2/539/969/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2026 
місто Лубни Полтавської області
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючої судді Мирошникової О. Ш.
за участю секретаря судового засідання Коваль Ю. А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:
ОСОБА_1 - позивач, до
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - відповідачі,
про зміну розміру аліментів, та
ухвалив це рішення про відмову в задоволенні позову про таке:
І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.
1. 18.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на утримання двох дітей: повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_4 та неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частки на кожного.
1.1. Позивач обґрунтовував свою вимогу тим, що після ухвалення судами судових рішень про стягнення з нього аліментів на дітей, у нього змінився матеріальний стан, що призвело до неможливості сплачувати аліменти у визначеному судами розмірі.
1.2. Після ухвалення судом рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини його доходів, відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дочку у розмірі 1/4 частини його доходів. Цей судовий наказ видав суд без врахування перебування на утримання позивача повнолітнього сина, який продовжує навчання.
1.3. Заборгованість зі сплати аліментів нарахована державними виконавцями виходячи від середньостатистичного заробітку по регіону, але такий розмір не відповідає фінансовим можливостям позивача.
1.4. Позивач не має стабільної роботи та заробітку, має зобов`язання за кредитним договором. Також, з позивачем проживає його матір, яка має третю групу інвалідності та з 24.07.2024 позивач здійснює за нею догляд на непрофесійній основі, через що у нього відсутня можливість працевлаштуватися на постійну роботу. Оскільки у позивача змінився матеріальний стан, то наявні підстави за статтею 192 СК України для зменшення розміру аліментів. 
1.5. В судовому засіданні позивач додатково повідомив, що державний виконавець застосував до нього тимчасове обмеження у праві керування автомобілем, що позбавляє його можливості влаштуватися на роботу на посаду водія, оскільки він має саме професійну освіту водія.
2.Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила суд відмовити в його задоволенні.
2.1.Обґрунтування заперечень: позивач має заборгованість з аліментів на утримання їх спільної неповнолітньої дочки, добровільно матеріальну допомогу не надає. Їх неповнолітня дочка ОСОБА_7 має ортопедичне захворювання, навчається в музичній школі, що потребує додаткових фінансових витрат, участь в яких позивач не бере. Неповнолітня дочка ОСОБА_7 проживає з відповідачкою. Відповідачка працює та самостійно утримує дочку.
3.Відповідач ОСОБА_4 відзиву на позов не надав, позиції щодо позовних вимог не висловив. В судове засідання не з`явився, повідомлений судом належним чином.
ІІ. Заяви, клопотання учасників справи.
4.13.05.2026 відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про долучення доказів до матеріалів справи.
4.1.19.05.2026 представник позивача звернувся до суду з заявою про долучення доказів до матеріалів справи.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
4.22.07.2025 суддя повернула позовну заяву, у зв`язку з порушенням позивачем правил об`єднання позовних вимог.
4.1.20.01.2026 Полтавський апеляційний суд прийняв постанову, якою задовольнив апеляційну скаргу представника позивача та скасував ухвалу Лубенського міськрайонного суду від 22.07.2025 та направив справу для продовження розгляду.
4.2.03.03.2026 суд відкрив провадження у справі, постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
5.Відповідач ОСОБА_4 є повнолітнім сином позивача ОСОБА_1 .
5.1.22.09.2022 Ковпаківський районний суд міста Суми ухвалив рішення у справі № 592/5589/22, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до припинення останнім навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років починаючи з 23.08.2022. Це рішення набрало законної сили 25.10.2022. 
5.2.25.10.2022 на виконання цього рішення суд видав виконавчий лист та 28.12.2022 державний виконавець Лубенського відділу державної виконавчої служби відкрив виконавче провадження № 70622818, яке наразі триває.
5.3.Згідно з інформацією державного виконавця станом на 01.04.2025 заборгованість позивача зі сплати аліментів на користь відповідача ОСОБА_4 становила 46957,85 грн, станом на 01.06.2026 – 106380,75 грн. За період з 23.08.2022 по 31.05.2026 з позивача були стягнуті аліменти у лютому – квітні 2024 року по 5 тис грн за кожен місяць; у червні 2024 року – 5 тис грн; у липні 2024 року – 4 тис грн; у січні 2025 року – 6307,60 грн; у червні 2025 – 4471 грн; у травні 2026 – 13519,10 грн.
6.Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 мають спільну неповнолітню дочку ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .
6.1.Неповнолітня дочка сторін ОСОБА_6 здобуває мистецьку освіту за освітньою програмою з гітари, тривалість навчання два роки, обсягом 540 навчальних годин, розмір батьківської плати за навчання 1928,21 грн на місяць.
6.2.Згідно з медичною документацією неповнолітня дочка сторін ОСОБА_6 має ортопедичне захворювання.
6.3.26.07.2024 Лубенський міськрайонний суд Полтавської області видав судовий наказ у справі № 539/2839/24, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви, тобто з 11.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. 
6.4. 25.09.2024 на виконання цього судового наказу державний виконавець Лубенського відділу державної виконавчої служби відкрив виконавче провадження № 76124778, яке наразі триває.
6.5.Згідно з інформацією державного виконавця станом на 16.12.2024 заборгованість позивача зі сплати аліментів на користь відповідачки ОСОБА_3 становила 16874,12 грн, станом на 01.05.2026 – 95910,69 грн. За період з липня 2024 по 30.04.2026 з позивача були стягнуті аліменти у червні 2025 року у сумі 4171 грн.
7.Позивач зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 разом із своєю матір`ю ОСОБА_8 .
7.1.Матір позивача з 1991 року має інвалідність третьої групи, є пенсіонером. 
7.2. Згідно з висновками від 24.07.2024 та 14.07.2025 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 24.07.2024, мати позивача ОСОБА_8 рекомендовані соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Висновок від 14.07.2025 дійсний до 14.07.2026.
7.3.Згідно з рішеннями лікарняно-консультативної комісії від 24.07.2024 та від 14.07.2025, матір позивача ОСОБА_8 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду.
7.4. Згідно з актами проведення обстеження сім`ї від 12.11.2024 та від 20.08.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_1 надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі своїй матері, ОСОБА_8 , вони проживають разом, мають спільний побут та бюджет.
7.5.Згідно з довідками про отримання допомоги від 06.12.2024, 17.09.2025 позивачу ОСОБА_1 з 01.11.2024 по 23.07.2025 та з 01.08.2025 по 13.07.2026 відповідно, призначено компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги на непрофесійній основі у сумі 2120 грн.
7.6. Згідно з випискою по картці наданої АТ КБ «ПриватБанк», банком емітовано на ім`я позивача картку, на яку щомісячно надходить соціальна виплата у розмірі 2120 грн, інших надходжень на картку немає. 
7.7. 06.07.2021 позивач та ТОВ «ФК «ЦФР» уклали кредитний договір № 5245506335 на строк 48 місяців, загальна сума кредиту 76021,81 грн. Кінцевий термін повернення кредиту 18.07.2025. 
V. Норми права, які застосував суд.
8.Частина друга статті 51 Конституції України – зокрема, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
9.Сімейний кодекс України:
Стаття 141 – мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Частина перша статті 180 - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Пункт третій частини першої статті 182 - при визначенні розміру аліментів суд враховує: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.
Частина друга статті 182 – розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стаття 192 - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
VІ. Мотивована оцінка суду.
10.Суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо наявності підстав, передбачених статтею 192 Сімейного кодексу України, для зменшення визначеного судовими рішеннями розміру аліментів, які позивач сплачує на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, та неповнолітньої дочки.
11. Суд встановив, що з позивача ОСОБА_1 на підставі рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 22.09.2022 стягуються аліменти на користь повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). 
11.1. Також на підставі судового наказу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.07.2024 з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу).
12. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути зменшений у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із сторін та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
13.Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилався на погіршення свого матеріального стану, відсутність постійної роботи, здійснення догляду за матір`ю, а також на наявність двох виконавчих проваджень про стягнення аліментів у загальному розмірі 1/2 частини його доходу.
13.1.Суд враховує, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів на користь повнолітнього сина, з позивача додатково були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дочки, що об`єктивно збільшило обсяг його аліментних зобов`язань.
13.2. Разом із цим сам по собі факт наявності двох судових рішень про стягнення аліментів не є безумовною підставою для зменшення їх розміру. Під час вирішення спору суд повинен виходити із балансу інтересів дітей та платника аліментів, а також оцінювати реальне погіршення матеріального стану позивача та його добросовісність у виконанні батьківських обов`язків.
14. Суд встановив, що позивач є працездатною особою, має професійну освіту водія, однак належних та достатніх доказів неможливості працевлаштування або отримання доходу, крім щомісячної соціальної виплати у 2120 грн, не надав. 
14.1.Сам факт здійснення позивачем догляду за матір`ю та отримання ним лише компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги на непрофесійній основі, не свідчить про повну втрату позивачем можливості працювати чи отримувати дохід.
14.2. При цьому суд враховує, що матір позивача має інвалідність третьої групи з 1991 року, є пенсіонером, а позивач почав оформлення догляду за нею лише з липня 2024 року, що було пов`язано з оформленням ним відстрочки від проходження військової службі під час мобілізації, про що він заявив в судовому засіданні. 
14.3. Тобто позивач оформив догляд за матір`ю вже після виникнення значної заборгованості зі сплати аліментів та після відкриття виконавчих проваджень.
15.Суд відхиляє довід позивача про те, що необхідність здійснення догляду за матір`ю є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки обов`язок батьків щодо утримання дітей має пріоритетний характер.
15.1. Наявність у позивача обов`язку щодо догляду за матір`ю не звільняє його від належного виконання батьківських обов`язків та не може призводити до погіршення рівня матеріального забезпечення дітей, які є більш вразливими та потребують постійного утримання. 
16. Суд відхиляє довід позивача про те, що відповідачка ОСОБА_9 звертаючись із заявою про видачу судового наказу не повідомила суд про наявність судового рішення про стягнення з позивача аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, внаслідок чого аліменти на неповнолітню дочку були стягнуті у розмірі 1/4 частки доходу, а не 1/6 частки.
16.1.Суд зазначає, що судовий наказ від 26.07.2024 у справі № 539/2839/24 набрав законної сили та є чинним. У межах цієї справи суд не здійснює перевірку законності чи обґрунтованості цього судового наказу.
16.2.Також положеннями Сімейного кодексу України не встановлено автоматичного визначення розміру аліментів у частці 1/6 доходу у разі наявності інших аліментних зобов`язань їх платника.
17. Суд відхиляє довід позивача на те, що загальний розмір аліментів на двох дітей мав становити 1/3 частину його доходу, оскільки положення статті 183 СК України про орієнтовне визначення частки заробітку на двох дітей не мають імперативного характеру і застосовуються з урахуванням конкретних обставин справи, потреб дітей, матеріального становища сторін та інших істотних обставин.
17.1.При цьому аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, регулюються окремими положеннями глави 16 Сімейного кодексу України та не регулюють застосування правил щодо визначення частки аліментів на неповнолітніх дітей.
18. Довід позивача про те, що заборгованість зі сплати аліментів обчислюється державним виконавцем виходячи з середньої заробітної плати по регіону та тому не відповідає його реальним доходам, суд вважає безпідставними з таких мотивів:
18.1.Порядок визначення заборгованості у разі відсутності підтвердженого доходу платника прямо встановлений законом та застосовується державним виконавцем незалежно від волевиявлення стягувача.
18.2.Сам по собі факт нарахування заборгованості відповідно до вимог закону не свідчить про наявність підстав для зменшення розміру аліментів. 
19.Суд також враховує, що заборгованість позивача зі сплати аліментів є значною та систематично збільшується. 
19.1. З наданих позивачем доказів суд встановив, що упродовж тривалого часу позивач сплачував аліменти нерегулярно та не в повному обсязі, а в окремі тривалі періоди взагалі не здійснював платежів. 
19.2. Станом на 01.06.2026 сукупна заборгованість позивача за двома виконавчими провадженнями перевищує 200 тис грн.
20.Посилання позивача на наявність кредитних зобов`язань суд відхиляє, оскільки виконання кредитного договору не може мати пріоритет перед обов`язком батька утримувати своїх дітей.
20.1.Також суд враховує, що неповнолітня дочка сторін має ортопедичне захворювання, навчається у мистецькому закладі освіти, що потребує додаткових витрат, які фактично несе відповідачка ОСОБА_3 самостійно.
21. Суд не приймає довід позивача, що обмеження його у праві керування транспортними засобами застосоване державним виконавцем позбавляє його можливості влаштуватися на роботу за фахом. 
21.1. Суд зауважує, що це обмеження було застосовано державним виконавцем у зв`язку із наявністю значної заборгованості позивача зі сплати аліментів, тобто є наслідком невиконання саме позивачем своїх обов`язків щодо утримання дітей, а не самостійною обставиною, яка свідчить про погіршення його матеріального стану.
22. Суд вважає, що надані позивачем докази у сукупності не підтверджують наявності таких істотних змін матеріального чи сімейного стану, які б були достатньою підставою за статтею 192 СК України для зменшення визначеного судовими рішеннями розміру аліментів.
23. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
VІІ. Розподіл судових витрат
24.Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в задоволенні позову, суд залишає за позивачем, сплачений ним судовий збір за двома квитанціями від 29.04.2025 у загальній сумі 2422,40 грн.
З цих підстав суд вирішив:
1.Відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів. 
2.Судовий збір у сумі 2422,40 грн залишити за позивачем.
3.Копію цього рішення вручити учасникам справи.
4.Рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
5.Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення.
6.Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;
6.1.Відповідач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;
6.2.Відповідач: ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .
7. Повне рішення суддя підписала 29.05.2026.
Суддя Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області Мирошникова О. Ш.