Справа № 513/401/26 
Провадження № 2/513/688/26 

Саратський районний суд Одеської області

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Филипчук Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в селищі Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Каланжова Владислава Івановича до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -
у с т а н о в и л а:
у березні 2026 року позивач ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Каланжова Владислава Івановича звернулася до Сарастького районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку, доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з 07 березня 20238 року продовжувати стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Боржник ОСОБА_2 та позивач – ОСОБА_1 , є батьками неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції України (м. Одеса), актовий запис №? 54; та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції України (м. Одеса), актовий запис №? 45. Неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом із позивачем та перебувають на її повному утриманні. Доказом вказаного є довідка Плахтіївської сільської ради Білгород- Дністровського району Одеської області від 24 березня 202 №02-45/250.
Боржник ОСОБА_2 не надає грошових коштів на утримання наших спільної неповнолітньої дитини, тому я змушена звертатись до суду з даною заявою з метою захисту своїх законних прав та інтересів та прав та інтересів своєї неповнолітньої доньки.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 15 квітня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Каланжова Владислава Івановича до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей. Призначено цивільну справу до судового розгляду на 27 травня 2026 року о 09 годині 30 хвилин в приміщенні Саратського районного суду Одеської області за адресою: вул. Крістіана Вернера, буд. 105, с. Сарата, Білгород-Дністровський район, Одеська область, з повідомленням учасників справи.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача надав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити повністю, справу розглядати без їх участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідачу ОСОБА_2 судові виклики надсилались за адресою його місця реєстрації, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак відповідач до суду не з`явився, будь-яких заяв або клопотань не подав. 
Згідно з пунктом 4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади.
Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив.
За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до частини 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення.
За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно 04 квітня 2023 року Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 15 березня 2023 року Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
Як вбачається з довідки №02-45/250 від 24 березня 2026 року виданої виконавчим комітетом Плахтіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно на утриманні знаходяться малолітні діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 СК України.
Такий принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Отже, обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.
На підставі ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Так, суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" розмір прожиткового мінімуму з 1 січня 2026 року для дітей віком до 6 років - 2817 гривень; дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень.
Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
В судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвами про їх народження, та що не заперечувалося відповідачем.
Виходячи з аналізу перелічених норм закону, враховуючи обставини та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що незважаючи на те, що відповідач, будучи батьком малолітніх дітей, проживає окремо, він зобов`язаний утримувати своїх дітей, які не досягли повноліття та проживають разом з матір`ю, до досягнення ними повноліття.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Позивачем та відповідачем не надано суду жодного доказу, які б підтверджували стан здоров`я та матеріальне становище дітей, відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Отже, з урахуванням фактичних обставин справи та вимог вказаних вище норм матеріального законодавства, приймаючи до уваги стан здоров`я і матеріальне становище дітей, обов`язок батька дітей утримувати їх до досягнення ними повноліття, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, який має забезпечуватись насамперед батьками, рівного обов`язку батька та матері по утриманню дітей, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дітей в розмірі, зазначеному позивачем, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 31 березня 2026 року, до досягнення кожного з дітей повноліття чи до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
Суд вважає за необхідне зазначити, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору.
Так як позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1331,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави у зв`язку з задоволенням позовних вимог позивача про стягнення аліментів.
Керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. ст. ст. 2, 7, 48, 76-78, 81, 128, 141, 206, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 279, 430, суд, -
у х в а л и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Каланжова Владислава Івановича до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 (однієї третьої частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ОСОБА_1 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з 07 березня 2038 року продовжувати стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , в дохід держави судовий збір в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто Саратським районним судом за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення, а відповідачем - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , виданий 16 лютого 2023 року органом 5144, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: адвокат Каланжов Владислав Іванович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН № 1615251, видане на підставі рішення Ради адвокатів Одеської області від 16 листопада 2016 року.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий 14 липня 2012 року Саратьським РВ ГУМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 25 червня 2026 року. 

Суддя К. Ю. Рязанова