ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/2026/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01.04.2025 р. щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 26.12.2024 р.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, однак відповідач протиправно відмовив у призначені пенсії, оскільки до заяви не додано документи про перебування на утриманні годувальника. При цьому, відповідачем не взято до уваги акт про факт спільного проживання позивача з годувальником, оскільки він був складений приватним підприємством, а не органом місцевого самоврядування. Позивач стверджує, що актом обстеження на факт проживання особи без реєстрації місця проживання підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2001 року фактично проживали за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_1 має проблеми із психічним здоров`ям, у зв`язку із чим перебувала на утриманні свого чоловіка, який з 03.12.2023 р. вважається зниклим безвісти під час участі у бойових діях. ОСОБА_1 є непрацездатною в розумінні закону, оскільки вона є особою з інвалідністю, що не заперечується відповідачем. Позивач зазнає, що єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії є відсутність документу, який підтверджує перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка, тобто проживання за однією адресою, що взагалі не є обов`язковим.
Відповідач не подав відзив на позов. 

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно копії Витягу з реєстру Чернівецької територіальної громади від 19.03.2025 р. позивач з 19.03.2025 р. проживає за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 7).
Матеріали справи містять копію паспорту громадянина України ОСОБА_2 НОМЕР_1 , в якому зазначено адресу реєстрації: АДРЕСА_2 . (а.с. 8).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_2 01.12.2001 р. складено актовий запис про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , прізвище подружжя після реєстрації шлюбу – ОСОБА_4 . (а.с. 9).
Матеріали справи містять копію свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , батьками вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 10).
Також матеріали справи містять: копію повістки на відправку 17.06.2022 р. ОСОБА_2 , домашня адреса АДРЕСА_1 ; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 17.06.2022 р. №12; довідку про безпосередню участь ОСОБА_2 у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України; рапорт від 05.12.2023 р. про проведення службового розслідування за фактом зникнення безвісти ОСОБА_2 (а.с. 11-13).
До матеріалів справи долучено Витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, відповідно до якого ОСОБА_2 набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин 18.04.2024 року. (а.с. 13-14).
Згідно довідки до акта огляду МСЕК Серія 12 ААД №152453 позивачу з 26.12.2024 р. встановлено 3 групу інвалідності. (а.с. 14). 
Відповідно до акта обстеження на факт проживання особи без реєстрації місця проживання ПП «РЕМЖИТЛОСЕРВІС» № 35 від 19.03.2025 р. підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2001 року фактично проживали за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_1 має проблеми із психічним здоров`ям, у зв`язку із чим перебувала на утримання свого чоловіка, який з 03.12.2023 р. вважається зниклим безвісти під час участі у бойових діях. (а.с. 16).
25.03.2025 р. позивач звернувся до пенсійного органу із заявою щодо призначення пенсії по втраті годувальника. Згідно рішення пенсійного органу від 01.04.2025 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Вказано, що документи про перебування на утриманні померлого годувальника до заяви про призначення пенсії не долучено. Не взято до уваги Акт на факт проживання №35 від 19.03.2025 р., оскільки акт виданий ПП «РЕМЖИТЛОСЕРВІС», а не органом місцевого самоврядування. (а.с. 15).

Мотивувальна частина

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються, зокрема, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
За приписами ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
За приписами ч. 2 ст. 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.
Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону №1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Отже, з огляду на системний аналіз наведених норм, юридичне значення для призначення пенсії у разі втрати годувальника має встановлення факту перебування особи на утриманні.
При цьому, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 38 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV також передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.
Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №22-1).
Пунктом 2.3 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.
Також надаються такі документи:
1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);
2) свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія;
3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;
4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;
5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;
6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;
7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;
8) відомості про місце проживання;
9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;
10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).
11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).
Згідно з п. 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.
Так, згідно з копією паспорта громадянина України та копією Витягу з реєстру Чернівецької територіальної громади від 19.03.2025 р. позивач зареєстрована по АДРЕСА_3 з 15.05.1997 р., а з 19.03.2025 р. проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 
В свою чергу, адреса померлого годувальника (чоловіка позивача) згідно копії паспорту громадянина України НОМЕР_1 зазначено: АДРЕСА_2 . 
Відповідно до акта обстеження на факт проживання особи без реєстрації місця проживання ПП «РЕМЖИТЛОСЕРВІС» № 35 від 19.03.2025 р. підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2001 року фактично проживали за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі.
25.03.2025 р. позивач звернувся до пенсійного органу із заявою щодо призначення пенсії по втраті годувальника. Згідно рішення пенсійного органу від 01.04.2025 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Вказано, що документи про перебування на утриманні померлого годувальника до заяви про призначення пенсії не долучено. Не взято до уваги Акт на факт проживання №35 від 19.03.2025 р., оскільки акт виданий ПП «РЕМЖИТЛОСЕРВІС», а не органом місцевого самоврядування.
Суд не погоджується з такими доводами пенсійного органу та зауважує, що Акт на факт проживання №35 від 19.03.2025 р. відноситься до визначених у п. 2.11 Порядку №22-1 інших документів, що підтверджують факт проживання разом з годувальником за однією адресою. При цьому, п. 2.11 Порядку №22-1 не містить імперативної норми щодо видання документу із зазначенням відомостей про місце проживання разом з годувальником за однією адресою лише органом місцевого самоврядування, а вжите у такому пункті слово "зокрема" означає виділення документів органів місцевого самоврядування з поміж інших документів, тобто, "в тому числі", "серед іншого".
Крім того, чинне законодавство в даному випадку не обмежує право особи підтвердити факт перебування на утриманні якимось певним документом, надаючи їй право самостійно обирати, яким саме документом підтвердити цей факт.
Отже, наданими позивачем документами підтверджено факт її перебування на утриманні померлого чоловіка. Будь-яких інших зауважень до поданих документів у пенсійного органу не виникло.
Зазначене дає підстави для висновків, що у спірних правовідносинах право позивача на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника порушено оскаржуваним рішенням, яке не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено суду правомірність рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а тому вказані позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, суд встановив, що під час розгляду заяви позивача від 25.03.2025 р., не досліджено належним чином надані позивачем документи та безпідставно не взято до уваги Акт на факт проживання №35 від 19.03.2025 р. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява позивача від 25.03.2025 р. належним чином розглянута не була, у зв`язку із чим належним способом відновлення порушеного права у спірних правовідносинах буде зобов`язання пенсійний орган повторно розглянути вказану заяву позивача з урахуванням висновків суду в даній справі. 
Крім того, суд враховує, що відповідач не подав відзив на позов, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфікується судом як визнання позову.
З вказаних підстав суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. 

Судові витрати

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
У зв`язку із задоволенням позову, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України ,- 

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов задовольнити частково. 
2. Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01.04.2025 р. щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.03.2025 р. про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.
4. В решті позову відмовити.
5. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в сумі 484,48 гривень.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення складання. 

Найменування сторін:
позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , код РНОКПП НОМЕР_4 );
відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, під`їзд3, поверх 2, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ЄДРПОУ 14099344).

Суддя Т.М. Брезіна