Справа № 645/4833/26 
Провадження № 3/645/925/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року Суддя Немишлянського районного суду міста Харкова Ульяніч І.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від начальника Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 23.05.2026 року о 09 год.10 хв., по вул. Каденюка, 31 в м.Харкові, керував електровелосипедом, з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродня блідість обличчя, тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей які не реагують на світло), проте на порушення вимог п.2.5 ПДР України від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога у закладі охорони здоров`я КНП «ХОР ОКНЛ» за адресою: м.Харків, вул. Ахієзерів, 18А, відмовився під відеофіксацію. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, своєї вини не визнав. Суду пояснив, що 23.05.2026 року о 09 год. 10 хв. по вул. Каденюка, 31 у м. Харкові він їхав на електровелосипеді. Його зупинили працівники патрульної поліції та запитали, чому він керує електровелосипедом без шолома. Згодом вони поцікавилися, чи вживав він алкогольні напої напередодні, на що він відповів, що алкоголь не вживає взагалі. Після цього працівники поліції почали стверджувати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, та запропонували пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я. На цю пропозицію він погодився. Однак працівники поліції пояснили, що велосипед необхідно залишити на місці зупинки. З цієї причини він відмовився їхати до медичного закладу для проходження огляду. Після цього відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадахзмагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції ізаконів України, поваги до прав, честі й гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Положенняч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Частина 1 ст. 130 КУпАП  передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України визначено терміни, що наведені у цих Правилах, зокрема «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб»:
Механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Транспортний засіб - пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
З практики Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду вбачається, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначеного випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном.
Системний аналіз наведених термінів в п.1.10 Правил дорожнього руху України свідчить про те, що поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати так: в широкому - транспортний засіб, в тому числі і електровелосипед, і в вузькому механічний транспортний засіб.
У Правилах дорожнього руху України відсутнє визначення «електровелосипед», разом з тим, аналізуючи визначення «транспортний засіб», можна дійти висновку, що «електровелисопед» відповідає поняттю транспортний засіб, оскільки призначений для перевезення осіб, зокрема самого водія чи його вантажу та є повноправним учасником дорожнього руху, а ОСОБА_1 використовував його саме з цією метою.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 використовував «електровелосипед», як транспортний засіб, останній, повинен був керувати транспортним засобом, рухаючись дорогами загального користування з додержанням вимог Правил дорожнього руху України, тобто, як водій, є суб`єктом адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні встановлено, що вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 673262 від 23.05.2026 року, відеозаписом події, наданим УПП у м.Харкові, де зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції І.Гриненко про не отримання водійського посвідчення, рапортом інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 3 УПП в Харківській області капрала поліції М.Кулікова, згідно рапорта інспектора УПП водія було відсторонено від керування та іншими матеріалами справи.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Відповідно до практики Верховного Суду, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами. (справа № 702/301/20, провадження № 51-944км23)
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
За таких обставин, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення наданими УПП м.Харкова, суд вважає необхідним та достатнім для виховання притягуваного та запобігання вчинення ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП. 
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб – 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 130, 283, 284 КУпАП, суддя –

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1   на користь держави, в особі Державної судової адміністрації України  судовий збір в сумі 665,60 грн. 
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Немишлянський районний суд міста Харкова.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що штраф повинен бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя         І.В.Ульяніч