справа № 619/2609/26
провадження № 2/619/1714/26

РІШЕННЯ
іменем України
23 червня 2026 року         м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді      Пруднікової О.В.,
за участю секретаря судового засідання      Вишневської О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу, встановив -
Короткий зміст позовних вимог.
ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в особі Харківської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» звернулося до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги розподілу природного газу за період з 01.07.2023 по 28.02.2026 в розмірі 12 493,65 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в особі ХАРКІВСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» є суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) на території Харківської області починаючи з 01.07.2023, зокрема надає послуги з розподілу природного газу за адресою домоволодіння споживача: АДРЕСА_1 . Зазначену діяльність позивач здійснює відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.12.2022 №1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» із змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 28.06.2023 №1131. Підпунктом 3 пунктом 1 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ встановлено, що дія цього Кодексу ГРМ поширюється на операторів газорозподільних систем доступу, замовників та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. У спірних правовідносинах ОСОБА_1 має статус споживача природного газу, оскільки згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ споживач природного газу (споживач) фізична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Відповідач має непогашену заборгованість з оплати послуг розподілу природного газу, в зв`язку з чим Оператором ГРМ були подані заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з розподілу природного газу. 04.08.2025 року Дергачівським районним судом Харківської області видано судовий наказ у справі №619/4408/25 про стягнення з відповідача 8 553,61 грн заборгованості за послугу розподілу природного газу та 302,80 грн. судового збору. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 06.11.2025 року у справі №619/4408/25 скасовано судовий наказ від 04.08.2025. 16.02.2026 року Дергачівським районним судом Харківської області видано судовий наказ у справі №619/823/26 про стягнення з відповідача 3 874,34 грн заборгованості за послугу розподілу природного газу та 332,80 грн. судового збору. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 23.03.2026 року у справі №619/823/26 скасовано судовий наказ від 16.02.2026, виданий Дергачівським районним судом Харківської області. В обох заявах про скасування судових наказів у справах № №619/4408/25, 619/823/26 ОСОБА_1 зазначає, що він не має договірних відносин з Оператором ГРМ, так як не підписував заяву-приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу. Відповідач вважає, що вищевказані аргументи є підставою для неоплати послуг розподілу природного газу стягувачу – ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України». Позивач не погоджується із зазначеним твердженням відповідача про відсутність підстав для здійснення нарахувань за послуги розподілу природного газу, тому змушений звернутися з до суду з даним позовом.
Аргументи учасників справи.
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що позов не визнає, оскільки закон не визначає діяльність з розподілу природного газу як виключну діяльність одного суб`єкт господарювання на певній території. В позовній заяві позивач зазначає, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської Філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» є суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) на території Харківської області починаючи з 01.07.2023. Зокрема, за твердженням позивача, він надає послуги з розподілу природного газу за адресою домоволодіння споживача: АДРЕСА_1 . Зазначену діяльність, за твердженням позивача, він здійснює відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.12.2022 № 1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» із змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 28.06.2023 № 1131. Однак, копії ліцензії позивач до матеріалів справи не додав. Вказане перешкоджає можливості встановити, чи справді позивач здійснює відповідну діяльність з розподілу природного газу в тому числі і за адресою його домоволодіння: АДРЕСА_1 . З тексту постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 р. № 1839 не можливо зробити висновок, що відповідна діяльність в межах території Харківської області для позивача буде виключною (монопольною), і що ніякий інший суб`єкт не буде мати право здійснювати таку діяльність на території Харківської області. Також, в позовній заяві позивач зазначає, що він здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) на території Харківської області починаючи з 01.07.2023 року. В доданій позивачем до позовної заяви виписці з особового рахунку № НОМЕР_1 зазначена така, зокрема, інформація по його домоволодінню: - обсяг спожитого природного газу за газовий рік з 01.10.2021 року по 30.09.2022 року – 2823 куб.м;- величина місячного обсягу річної замовленої потужності на 2023 рік - 235,25 куб.м;- обсяг спожитого природного газу за газовий рік з 01.10.2022 року по 30.09.2023 року – 2863 куб.м;- величина місячного обсягу річної замовленої потужності на 2024 рік - 238,58 куб.м. Однак, як вказує сам позивач, діяльність він розпочав 01.07.2023 року. І тому він не міг отримати інформації про: 1. обсяг спожитого природного газу за газовий рік з 01.10.2021 року по 30.09.2022 року; 2. обсяг спожитого природного газу за газовий рік з 01.10.2022 року по 30.09.2023 року. Це пояснюється тим, що перший газовий рік взагалі не охоплюється періодом діяльності позивача, а другий газовий рік лише частково охоплюється періодом діяльності позивача. Отже, позивач не міг розрахувати величину місячного обсягу річної замовленої потужності ні на 2023 рік, ні на 2024 рік. І тому заборгованість за 2023 та 2024 роки не може бути стягнута через те, що позивач не зазначає звідки він отримав інформацію про обсяг спожитого природного газу за газовий рік з 01.10.2021 року по 30.09.2022 року, та за газовий рік з 01.10.2022 року по 30.09.2023 року. І саме тому позивач не міг розрахувати величину місячного обсягу річної замовленої потужності ні на 2023 рік, ні на 2024 рік.
У відповіді на відзив представник позивача щодо заперечень відповідача проти позовних вимог пояснює наступне. Аргумент відповідача про те, що ТОВ “Газорозподільні мережі України” в особі Харківської філії не є монополістом та інший суб`єкт господарювання може надавати послуги розподілу природного газу не є таким, що відповідає фактичним даним. Діяльність з надання послуг розподілу природного газу підлягає ліцензуванню відповідно до приписів Закону України “Про ліцензування вдів господарської діяльності”, Закону України “Про ринок природного газу” послуги розподілу природного газу може надавати будь-який суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження такої діяльності. На даний момент на території Харківської області діяльність з надання послуг розподілу природного газу здійснює Харківська філія ТОВ “Газорозподільні мережі України” на підставі ліцензії, про що зазначено у позовній заяві, до якої додані відповідні роздруківки постанов НКРЕКП про видачу ліцензії. Тому є можливість надання послуг розподілу природного газу різними суб`єктами господарювання, але на даний час на території Харківської області ліцензія на провадження діяльності з розподілу природного газу діє викючно для Харківської філії ТОВ “Газорозподільні мережі України”. З огляду на наведене, заперечення відповідача щодо відсутності монополії позивача не відноситься до суті позовних вимог, позивач просить суд відхилити даний аргумент. Також відповідачем зазначено у відзиві на позов про відсутність у позивача ліцензії. Вбачається, що мається на увазі ліцензія на паперовому носії. Дані заперечення також не відповідають вимогам чинного законодавства України. З 2017 року в Україні набули чинності зміни до законів та підзаконних нормативно правових актів, відповідно до яких, видача ліцензій здійснюється відповідними органами ліцензування шляхом прийняття рішення про видачу ліцензії та розміщення таких даних на офіційних сайтах органів ліцензування (ст.ст.17,18 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності, Порядок формування і ведення ліцензійного реєстру, затверджений постановою Кабміну України від 26.08.2020 №755), тому документи, які надані позивачем на підтвердження видачі ліцензії - відповідають вимогам чинного законодавства. Щодо аргументів відповідача про відсутність у позивача даних про обсяги спожитих послуг за попередні газові роки до 01.07.2023, тобто до моменту отримання позивачем ліцензії зазначає таке. Відомості щодо спожитого природного газу відображені у виписці з особового рахунку споживача, які фіксуються на інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи відповідно до приписів Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2025 №2493, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2025 за №1378/27823. Відповідно до п.5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС інформаційна платформа електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу. Реєстр споживачів постачальника - перелік споживачів, які в інформаційній платформі закріплені за певним постачальником у розрахунковому періоді. Відповідно до п.п.1, 2 глави 3 розділу ІV Кодексу ГТС для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи. Інформаційна платформа складається з апаратного та програмного забезпечення. Програмне забезпечення інформаційної платформи має відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та нормативних документів щодо системи технічного та програмного захисту інформації. Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом. Таким чином, позивач, як Оператор ГРМ - суб`єкт ринку природного газу (на підставі п.39 частини першої статті 1 Закону України “Про ринок природного газу”) має доступ до даних щодо об`ємів спожитого природного газу, які містяться на інформаційній платформі. На підставі викладеного, просить суд відхилити доводи відповідача, які викладені ним у відзиві на позов та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Участь у справі сторін та інших учасників справи.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, відповідно до заяви, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просиаи їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом надіслання судової повістки, проте в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №435397695 від 15.07.2025, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з випискою з особового рахунку № НОМЕР_1 сума заборгованості ОСОБА_1 , за послуги розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.07.2023 по 28.02.2026 складає 12 493,65 грн.
04.08.2025 Дергачівським районним судом Харківської області видано судовий наказ у справі №619/4408/25 про стягнення з відповідача 8 553,61 грн заборгованості за послугу розподілу природного газу та 302,80 грн. судового збору. 
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 06.11.2025 у справі №619/4408/25 скасовано судовий наказ від 04.08.2025. 
16.02.2026 Дергачівським районним судом Харківської області видано судовий наказ у справі №619/823/26 про стягнення з відповідача 3874,34 грн заборгованості за послугу розподілу природного газу та 332,80 грн. судового збору. 
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 23.03.2026 у справі №619/823/26 скасовано судовий наказ від 16.02.2026, виданий Дергачівським районним судом Харківської області. 
Мотиви, з яких виходить суд, застосовані норми права та висновки суду.
Відповідно до ч.1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до приписів статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з нормами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 7 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Статтею 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
Відповідно до частини 2 ст. 7 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі типовий договір № 2498), Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827 ( надалі Правила) та іншими нормативно-правовими актами України.
За змістом статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі, побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу; доступ до газорозподільної системи - право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи; оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема, в якості сировини, а не для перепродажу.
Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі, побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави3розділу VI цього Кодексу (пункт 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).
Згідно з розділом ІХ глави 4 пункту 4 Кодексу ГРС, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.
Відповідно до статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу Оператор ГРМ зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити Оператору ГРМ вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним.
За змістом пунктів 3,4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Типовий договір розподілу газу, що затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником.
Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі, споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.
Доступ споживачів, у тому числі, побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Пунктом 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі, побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.
Споживачі, у тому числі, побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
Згідно з розділом ІХ глави 4 пункту 4 Кодексу ГРС, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.
Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.
Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Згідно з положеннями пунктів 6.1, 6.2 розділу VI Договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.
Оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, що є побутовим до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ (абз. 2 та 3 п. 6.6. розділу VI Договору).
У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу.
Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надав показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.
Отже, величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.
Згідно з вимогами п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.
Пунктом 6.3 розділу VI Договору встановлено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (абз. 2 п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу).
Відповідно до п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.
Положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом установлено, що за умовами договору персоніфікованими даними споживача є: ЕІС-код 56XN33A92718230N, адреса об`єкта: АДРЕСА_1 . Відповідач обліковується як споживач з отримання послуг розподілу природного газу за вищезазначеною адресою за зареєстрованим на нього особовим рахунком № НОМЕР_1 . 
Наданими позивачем доказами підтверджено, що між відповідачем та ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» склалися договірні правовідносини. Акцептування відповідачем Типового договору, а отже, і факт приєднання побутового споживача до умов зазначеного договору відбулося шляхом фактичного споживання відповідачем обсягу природного газу та сплати послуг за його розподіл у попередні роки.
Відповідач не повідомляв суд та не подавав доказів про те, що він розірвав договір та не є споживачем природного газу, що у спірний період природний газ не постачався до його будинку або постачався іншим постачальником, з яким відповідач уклав відповідний договір і послуги якого сплачував, відсутні відомості про звернення відповідача до позивача із заявами про відключення від споживання природного газу, тому відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги. Відтак Оператор ГРМ забезпечував та забезпечує домоволодіння відповідача цілодобовим доступом до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу, тобто надає відповідні послуги із розподілу природного газу. 
Окрім того, відповідачем регулярно повідомлялися дані про об`єми спожитого природного газу, які фіксуються на інформаційній платформі Оператора газотранспогртної системи відповідно до приписів Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2025 №2493, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2025 за №1378/27823. Відомості щодо спожитового природного газу відображені у виписці з особового рахунку споживача. 
Крім того, на рахунок позивача неодноразово надходили суми оплати послуг розподілу природного газу, що також відображено у виписці з особового рахунку споживача.
Таким чином, відповідачем здійснювалися конклюдентні дії, які підтверджують факт приєднання ОСОБА_1 , як споживача, до умов Типового договору розподілу природного газу. Тому відсутність підписаної з боку відповідача заяви приєднання не є підставою вважати, що відсутні договірні відносини між відповідачем та позивачем. 
Відповідачем регулярно здійснювалися дії, які свідчать про акцептування ним умов Типового договору розподілу природного газу.
Суд відхиляє доводи відповідача про те, що у позивача відсутні повноваження здійснювати господарську діяльність на території Харківської області, з огляду на таке.
Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.12.2022 №1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» із змінами, внесеними постановою НКРЕКП, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» є суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) на території Харківської області починаючи з 01.07.2023, зокрема надає послуги з розподілу природного газу.
У зв`язку з систематичною несплатою відповідача за послуги розподілу природного газу за адресою об`єкта відповідача, згідно з випискою з особистого рахунку відповідача сума заборгованості за послуги розподілу природного газу складає 12 493,65 грн.
На час розгляду справи відповідачем не надано відомостей про сплату вартості послуги з розподілу природного газу.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в особі Харківської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» вартості послуги з розподілу природного газу у розмірі 12 493,65 грн.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2 359,60 грн, що підтверджується платіжним дорученням, які підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» заборгованість за послуги розподілу природного газу за період з 01.07.2023 по 28.02.2026 в сумі 12 493 (дванадцять тисяч чотириста дев`яносто три) гривні 65 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 359 (дві тисячі триста п`ятдесят дев`ять) гривень 60 коп. 
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) сторін:
позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», місцезнаходження: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1, ідентифікаційний код 45051254;
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя  О. В. Пруднікова